4 XLV. Bohumil Němec: 



patopancreas), je hypoblastová, podobné jako hepatopancreas. U Li- 

 gidia ústí ještě na hřbetní straně hned za žvýkacíra žaludkem do 

 zažívací roury do předu zahnutá žláza. Po celé skoro délce následu- 

 jící části na hřbetní straně nalézáme vchlípeninu ne nepodobnou Ty- 

 phlosolis Lumbricidů. 



Srdce uložené v zadní polovici těla sahá jen ku čtvrtému seg- 

 mentu hrudnímu. Vydává arterii do zadu, dva páry po straně a na- 

 před štěpí se ve tři, z nichž střední je nejmocnější. Z pericardu 

 otevírají se do nitra jeho dva páry ostií, assymetricky položených. 

 Krev odkysličená sbírá se v lakunách hlavně po stranách na břišní 

 straně se nalézajících, jež v zadu ve střední nepárovou se sbírají, 

 z m'ž krev vstupuje do krycích plátků a z těch do zaber a odtud 

 velikou lakunou vzhůru do pericardu. Dutina tělní ohraničena t. zv. 

 diaphragmatem pericardialním hlavně vůči krevním lakunám, s nimiž 

 však v zadu souvisí. 



Pohlavní orgány jsou párové. Samčí ústí na sedmém článku 

 tělním, na zvláštních orgánech copulačních. Tři varlata ústí na každé 

 straně do žlaznaté vesiculy, z níž vedou dlouhá vasa deferentia fun- 

 gující také jako ducti ejaculatorii, neboť jsou opatřena mocnými svaly. 

 Samicí orgány ústí na pátém segmentu na břišní straně vnitř od noh. 

 Skládají se ze dvou válcovitých ovarií, z nichž vede oviduct uvnitř s chi- 

 tinovým receptaculem seminis, jež vyloučila jeho distalní část. Po 

 oplození, jak Schobl^j vylíčil, perforuje vak tento a sperma vnikne do 

 ovaria, kdež oplodí vajíčka, jež tu také zrají. Část spermat zů- 

 stane tu k oplození následující generace vajíček. Následuje svléknutí 

 zvířete, při němž odhodí se zbytky receptacula a vajíčka oviductem 

 vyjdou do zárodkové dutiny, tvořené vychlípeninou hypodermis na 

 basi prvních pěti párů noh (morfologicky jsou to endity). K vajíčkům 

 přikládají se v zárodkové dutině tak zvané cotyledony, jakési pla- 

 centy, jimiž se přivádí embryím výživné látky. Rýhdvání je super- 

 ficiellní nebo discoidalní. 



Excreční orgány Oniscodeů homologisovány posud jako obdobné 

 jim orgány ostatních korýšů se segmentalními orgány Annulatů. 

 GooDRicH-ův ^) rozbor excrečních orgánů Coelomatů staví je do jiného 



*) J: ScHóBL : Ueber die FortpflanzuDg Isopoder Crustaceen. Sitzber. der 

 kón. bóhm. Gel. Gess. 1879. — Týž: Ueber die Fortpíiaňzung isopoder Crustaceen. 

 Archiv f. mikr. Anat. Bd. 17. 1880. 



•) E. S. Goodeich: On the Coelom. Genital Ducts and Nephridia. Quart. 

 Jonrn. Micr. Se. 1894. Podrobný výklad podám při líčení excrečních orgáníi ve 

 druhé části těchto studií. 



