g XLV. Boliiimil Němec: 



Šesti žebry, jest ozdobně síťkována a úplně obdává centrální štětinku 

 (obr. 45, 47 a) b). Význam pochvy vůbec je jistě ochranný. Tomu 

 svědčí také poměry u HaplopMhalma. Jak známo, ^'') hřbetní strana 

 tohoto zvířete opatřena jest podélnými řadami hrbolků, po čtyřech 

 v každé řadě. Na každém hrbolku (obr. 40) sedí nahoru se rozšiřu- 

 jící tělísko s centrálním kanálkem a štětinkou. Pozorována s vrchu 

 jsou tělíska ta ellipsovitá (obr. 49) na zadní straně" opatřena rýhou, 

 v níž se vlastní štětinka nalézá. Tělísko štětinku polokruhovitě objí- 

 mající zdvihá se s povrchu chitinu hrbolek tvořícího, štětinka však 

 vystupuje z jamky. V některých případech je možno konstatovati, že 

 štětinka obdána je pochvou, jakou nalézáme u PorcelUonú. Pozoru- 

 hodno je, že ochranné tělísko stojí vždy před štětinkou. Lístkovité 

 pochvy štětinek Typhlonisca zahnuty jsou na frontální straně vzhůru, 

 na hřbetní do zadu (obr. 1). Výtvory tyto, jak z obrazů jich vysvítá, 

 ve vnější formě a sculptuře se dosti mění. Kedukce ochranné lamelly 

 u Typhlonisca na normální pochvu štětinek podporována je okolností, 

 že někdy nalezneme mezi obyčejnými jich formami pochvy jehlanco- 

 vitě kol base štětinky se zdvihající. U Haplophtlialma opatřeny mo- 

 hou býti štětinky tyto normální pochvou i polokruhovitým tělískem. 

 Zde také máme co činit se smyslovými orgány, neboť hypodermalní 

 buňky pod štětinkami liší se od ostatních a někdy i nerv přistupu- 

 jící pod štětinku lze viděti (obr. 41), Můžeme ostatně supponovati, 

 že největší část přívěsků a výtvorů pokožkových funguje jako orgány 

 hmatové, umožňující čití popudů mechanických, což by při těle jinak 

 úplně krytém chitinem bylo nemožným. 



Hypodermis skládá se z jedné vrstvy malých buněk dobře od 

 sebe oddělených (obr. 56). Plasma je hustá, hrubě zrnitá, jádra tvaru 

 kulatélio až vejčitého opatřena jsou několika intensivně se barvícími 

 tělísky. Ale v žaberních plátcích (vlastních) nabývají buňky hypoder- 

 malní neobyčejné velikosti, plasma je jemně zrnitá /a jeví corticalní 

 proužkování. Zde také podařilo se mi dokázati, že dělení je přímé. 

 V žaberních plátcích dělení je dosti vzácné, v normální hypodermis 

 pro malé rozměry elementů zjev ten snadno nám uniká. Přímé dě- 

 lení se jader pozoroval jsem u Asella a Porcelliona (obr. k8). Jádro 

 se protáhne, zaškrcuje, spojovací můstek stává se stále tenším, až se 

 obě poloviny odtrhnou a nabudou čistě kulaté formy. Také nucleolus 

 se rozdělí a přejde můstkem do jedné poloviny. Tento případ tedy 



^'') ScHOBL J. : Haploplithalmus, eine neue Gattung der Isopoden, mit be- 

 sonderer Berúcksichtigung der Mundtheile untersucht. Zeitschr. fiir wiss. Zool. 

 X. 1«fio. 



