14 XLV. Bohumil Němec: 



pověděno. Když Isopodi vodu opustili, pozbyly tyčinky ty svého vý- 

 znamu a degenerovaly, s nimi pak také jejich nositel. U Ligidia, 

 které vodním formám organisací i biologií stojí nejblíže, je také anten- 

 nuUa nejlépe zachována. U něho také zcela dobře zachován jest nerv 

 antennuUarní, ač značně je slabší než homologický nerv k. ^r. Ásella. 

 U Porcellionú je na posledním článku tykadel devět až deset tyčinek, 

 které povstaly z čichových tyčinek Leydigových, jaké nalézáme k. př. 

 u Asélla. Na první pohled liší se od těchto tím, že po celém povrchu 

 kryty jsou chitinem, kdežto distaíní konec jich u vodních forem má 

 otvůrek krytý snad někdy chitinovým terčkem. 



U Ligidia^ kde nervová soustava vůbec těsně je přitlačena k in- 

 tegumentu, ventralní lalok zatlačen je na strany (obr. 6). Nerv z něho 

 vycházející přibírá vlákna svá částečně z tohoto, částečně z laloku 

 dorsalního (obr. 4). Dorsalní lalok je také posunut na stranu 

 a buňky jeho kryjí frontální stranu mozku, spojujíce se s lalokem 

 ventralním (obr. 5). Zajímavé je pro tento druh postavení proto- 

 cerebra, které je poněkud do zadu zahnuto. Zcela podobné postavení 

 protocerebra má Aséllus (obr. 14). 



Protocerebrum a deutocerebrum tvoří vlastní mozek Crustaceí. 

 Partie následující druhotně se k němu připojily a tvoří Packardovo 

 (1. c.) syncerebrum. Můžeme sledovati postupně, jak tritocerebrum po 

 kommissuře posunuje se nahoru a pojí se k mozku. U Phyllopodů 

 a Decapodů nejlépe je intermedierní postavení tritocerebra (ganglia 

 antennalního) viděti. Proti těmto factům nelze ničeho namítati. 



Sporná je však otázka, zda části vylíčené jako protocerebrum 

 a deutocerebrum skutečně také odpovídají dvěma gangliím segmen- 

 talním. Předmět tento discutován často a od různých autorů. Přede- 

 vším je nápadná okolnost, že část tato je tak členitá. Nemáme pří- 

 kladu, aby jediné segmentalní gangiion jevilo tak složité poměry. Za 

 druhé vidíme, že cerebrum vlastní nenucené dá se rozděliti na dvě 

 partie, z níž každé náleží jeden periferický nerv. Přiložíme-li těmto 

 důvodům víru, skládá se vlastní mozek Crustaceí ze dvou párů ganglií 

 patřících dvěma segmentům tělním. Prvý segment je bez okončin, 

 druhému patří antennully, jež se embryonálně zakládají jako typické 

 okončiny Crustaceové. Že prvý segment okončin nemá, nemusí nás 

 uváděti v podiv. U Chaetopodů první segment nenese ani štětin ani 

 chaetopodií, u Arthopodů ostatních prvý segment také nenese okončin. 

 Antenny u Peripata a Hexapodú jak známo zakládají se postorálně, 

 teprve druhotně změní se vzájemná poloha stomodea a tykadel tak, 



