16 XLV. Bohumil Němec: 



chronicky, později (Cfr. Bratjer o chelicerovém segmentu Scorpiona). 

 Možno zde také vzpomenouti případů teratologických. Hofer ^^) popsal 

 případ, kde u říčního raka místo jednoho oka vyvinuta byla dvoj- 

 vétevná okončina, řádné innervovaná. (Případ tento není ojedinělý.) 

 První segment tělní nenese žádné okončiny, ale jako každý segment 

 nésti ji může. Tato, dávno a obyčejně již neuskutečňovaná možnost 

 zde jako vrácení se k původním, nebo aspoň morfologicky možným 

 poměrům se uskutečnila. Nechci tím říci, že by odpovídal stvol oční 

 okončině. Tvrdím jen, že přední partie těla Crustaceí, na níž jsou oči, 

 může dle tohoto případu považována býti za segment samostatný, jenž 

 může vyvinouti okončinu. 



Výklad mozku (vlastního) Isopodů a Crustaceí vůbec mohl by 

 zníti ještě jinak. Jak známo skládá se první segment Oligochaetů 

 ze dvou oddělených částí , z nichž přední zoveme praestomiem. 

 Vejdovský ^^) dokázal, že se zakládá první segment u Lumbricidů 

 jako jediný, nerozdělený článek, jenž do předu silněji roste a tak 

 vytvoří lalok předústní, později od vlastního prvního segmentu za- 

 škrcením odlišený. I bylo by možno vykládati poměry u Crustaceí tak, 

 že se tu zakládá předústně pouze jeden segment, který vzrůstem do 

 předu směřujícím vytvoří část homologickou praestomiu Oligochaetů. 

 U Oligochaetů týká se tento vzrůst do předu pouze tělního vaku 

 s jeho svalstvem, kdežto mozek (segmentalní ganglion prvního článku 

 tělního) nevyrůstá do předu v žádný odlišený lalok, naopak posunuje 

 se do zadu. U Crustaceí musili bychom míti za to, že jednoduché 

 ganglion prvního článku tělního druhotně odděluje ku předu proto- 

 cerebrum a lalok lateralní. Proti názoru tomuto svědčí okolnost, že by 

 pak část druhotně z mozku vyrostší byla složitější a někde i ob- 

 sáhlejší (přihlédneme-li k mohutným lobům optickým) než část původní 

 a že bychom neměli pak první segment bez okončiny, jak to u Arti- 

 culat posud všude bylo shledáváno. Claus, který naše protocerebrum 

 a deutocerebrum dohromady považuje za homologické jedinému gangliu 

 segmentalnímu, hleděl z této příčiny, jak už podotčeno, vyložiti anten- 

 nuUy za smyslový orgán, ovšem s nezdarem. Já čerpal jsem důvody 

 názoru svého ze srovnávacího studia poměrů dospělých Crustaceí. 

 Enibryologie snad učiní věc nepochybnou. 



*^) Hofer B. : Ein Krebs mit einer Extremitát statt eiues Stielauges. Verh. 

 d. deut. Zool. Ges. 4. Jahresversam. 



"'') Dr. F. Vejdovský: Eutwicklungsgeschichtliche Untersuchuugen. Piag 

 1888-92. Pag. 250. 



