Studie o Isopodech. XQ 



Pěkné a správné obrazy břišní pásky Oniscodeů podali Leydig, 

 Bkandt/^) pro Ligidium Lereboullet. ^'') Struktura těchto ganglií je 

 velmi jednoduchá. Gangliové buňky concentrovány jsou na břišní 

 straně, leda že vystoupí vzhůru u base nervu periferického. Jedna 

 partie jejich leží uprostřed (obr. 50) a je bezpochyby ve spojení 

 s nepárovým nervem t. zv sympathickým. Poměry jsou zde tak jedno- 

 duchý, jak je popsal Claus ") pro Phronimu. 



Sedmé gangiion thoracalní připojeno je ke komplexu ganglií ab- 

 dominalních, nejúžeji u Porcellíona a Typhlonisca. U Ligidia jeví se 

 poměrná původnost formy té v tom, že za sedmým gangliem thora- 

 calním ještě následuje pět samostatných malých ganglií abdominalních. 

 Poslední z těchto je spojeno s prodlouženým poněkud gangliem před- 

 posledního a posledního článku abdominalního. Ve splynulých abdo- 

 nalních gangliích PorcelUona a Typhlonisca na podélných řezech 

 sagittalních dají se rozeznati podle partií nervového sítiva čtyři až 

 pět částí, jež však jinak, zvláště v uspořádání buněk gangliových. 

 nejeví žádné samostatnosti. Samostatné jich zakládání v embryích 

 možno zcela dobře konstatovati. 



Nervy periferické. U členitých každému gangliu segmentalnímu 

 patří jeden, obyčejně však více nervů periferických. Tam, kde peri 

 ferických nervů není, musíme přijímati, že buď degenerovaly, nebo 

 splynuly s nervy vedlejších ganglií segmentalních. Protocerebru, prv- 

 nímu gangliu segmentalnímu náleží u Oniscodeů jediný nerv perife- 

 rický, nerv zrakový. U druhů s očima dobře vyvinutýma znamenitě 

 je vyvinut, gangliové buňky, jež sensibilní nervy provázívají, ve velkém 

 množství přítomny, takže mohou tvořit i několik za sebou jdoucích 

 ganglií „retinainích". U Typhlonisca, jak bylo vylíčeno, celý tractus 

 zmizel, u Haplophthalma, kde oko poměrně nejslaběji je vyvinuto, 

 také tractus optický je jednoduchý a nepatrný. U Ligidia^ kde ze 

 všech našich Isopodů oči nejvíce jsou vyvinuty, také tractus opticus 

 nabývá značných rozměrů i komplicace. O gangliích retinainích je 

 dokázáno, že vznikají samostatně zduřením epiblastu, jako na příklad 

 dle NusBAUMovÝcH (1. c.) údajů u Ligie, nebo proliferací, jako u Bran- 

 chipa; ^^) leckde ještě zvláštní vchlípení ectodermalné ganglia zvětšuje 



'^) Branbt und Ratzebukg: Medicinische Zoologie 11. 



^^) Lereboullet: Mémoire sur la Ligidia Personi Brandt. Ann. de se. nat. 

 2. sér. T. XX. 



^^) Claus : Der Organismus der Phronimiden. Arb. a. d. zool. Inst. d. Univ. 

 Wien. T. n. 1879. 



^^) Claus: Claus zur Kenutnis des Baues und der Entwicklung von Bran- 

 chipus síagnalis und Apus cancriformis. 1873. 



, 2* 



