26 XLV. Bohumil Němec: 



jeho O spojení síťových buněk pojivových, jež přecházejí do pigmen- 

 tových, s nervovými vlákénky a o výběžcích těchto buněk do štětinek 

 a chloupků chitinových zní dosti podezřele. Zde zvláště dlužno uvá- 

 žiti, že pojivové elementy velmi často spolu s nervovými se barví 

 a jak již podotčeno právě u pigmentových buněk, jež vlastně jsou buň- 

 kami mesenchymatickými, mýlka snadno jest možná, zvláště když pigmen- 

 tové buňky (obr, 21) vysýlají výběžky své i mezi buňky hypodermalní. 



Smyslové orgány. Nejdůležitější a také nejzajímavější ze smy- 

 slových orgánů Oniscodeů jsou oči. Zde, oproti všem vyšším korýšům 

 nenalézají se oči na stoncích a jeví také mnohé morfologické odchylky 

 od typických očí lateralních u korýšů. Podobně je tomu také u Am- 

 phipodů, kteří s Isopody tvořily skupinu Edriophthalmních korýšů 

 (vrostlookých), ačkoliv na př. památná skupina Tonaidů má oči na 

 stoncích. 



Typické lateralní oči korýšů jsou složené. Nalézáme tak všude, 

 kde redukcí oko se nepozměnilo. A právě v tomto ohledu jsou Iso- 

 podi zajímavými. Oči jejich považovány byly za aggregované, dle kte- 

 réhožto názoru ode všech korýšů Isopodi tvořili výjimku. Grenacher 

 jehož nálezy, pokud jsem je mohl sestaviti podle různých citací, pro 

 Ligidium i Porcelliona mohl jsem potvrditi, první poukázal na okol- 

 nost, že křišťálové těleso u Isopodů je dvojdílné a retinula že se 

 skládá ze sedmi částí. I nutno dle toho považovati oči Isopodů za 

 složené, poněvadž tu retinularní buňky jsou sestaveny v jednotlivé 

 skupiny, ovšem druhotné značně zjednodušené. Již jsem se zmínil, že 

 tractus opticus u Ligidia dosti upomíná na tract vedoucí k očím na 

 stvolu ležícím a facetto váným (typicky složeným), u Porcelliona, kde 

 očí jest také mnohem méně než u Ligidia, máme již poměry jedno- 

 dušší, nejredukovanější u Trichonisca a Haplophthdlma. Oči posledních 

 dvou rodů jsou unicornealní oči složené, jež upomínajl na oči Arach- 

 nidů (obr. 18, 19). Pochod, jenž od typických složených očí Crusta- 

 ceových vede k očím na př. Ligidia a Porcelliona, splynutím corneí vede 

 k očím Trichonisea a Haplophthalma. Podobným pochodem vykládá se 

 také vznik očí Arachnidových. 



Uvedená fakta dávají nám mnohá východiska, uvažujeme-li o po- 

 stavení Isopodů vůči ostatním korýšům. Vedou nás k názoru, že Iso- 

 podi, vlastně Oniscodi, představují skupinu velmi aberrantní, netypickou. 

 Oproti ostatním příslušníkům staré skupiny Malacostrac představují 

 zvláštní samostatnou větev. Podivuhodné tedy je, že se na základě 



zur Frage nach der Bedeutung der chromatoph oren Pigmente und verzweigten 

 Zellen der Hautdecke. Archiv fúr mikr. Anat. Bd. 19, 1881. 



