Studie o Isopodech. 29 



buňky vnitřní vrstvy hraničící s centrálním nervovým pletivem, jichž 

 jádro vysýlá do nervového vlákna výběžek (obr. 16 jv, 26). Také Krie- 

 ger ač dosti nem^čitě, u raka (1. c.) zmiňuje se o zjevech, kde „možno 

 pomýšleti na výběžek jádra". Jemu však jenom právě na špatně 

 konservovaných praeparatech zjev tento se ukázal, kdežto já mohl. 

 jsem ho často a na dobrých praeparatech pozorovati. Nepřikládám 

 však těmto případům principielního významu nějakého. Možno si my- 

 sliti, že taková podoba jádra vyvolána je tvarem buňky. Často jsem 

 se přesvědčil, že tvar buňky má určitý vliv na tvar jádra. Podobné 

 případy konstatovali B, Hallbr a Nansen. (Cfr. Vej dovský : Entwicke- 

 lungsgeschichtliche Untersuchungen.) 



Veliká většina buněk gangliových stejnou má velikost. Dle veli- 

 kosti nemohl jsem žádných skupin rozpoznati, jak se často u Arthro- 

 podů s nimi setkáváme. Ale mezi normálními buňkami sem tam, však 

 vždy na určitých místech setkáváme se s obrovskými buňkami uni- 

 polarními (obr. 5, 8, 10, 32, 33) a to v mozku i pásce břišní. Jako 

 Claus u Phronimi/, nalezl jsem také zde, že v gangiiích pásky břišní, 

 kde leží zadní partie ganglia (cfr. Michelsovy ^^) zprávy o nervstvu 

 Orycta), výběžek jich přímo, tedy bez křížení se, přechází do peri- 

 ferického nervu (obr. 8). V mozku nalezl jsem je v protocerebru 

 a dorsalním laloku u Ligidia, kdež vždy dal se od nich silný výběžek 

 nervový sledovati do centrální pleteně nervové. Jádra těchto buněk 

 jeví dvé i více dobře odlišených jadérek, kdežto v normálních jádrech 

 buněk gangliových chromatin soustředěn je v neurčitě conturovaných 

 uzlících jaderného reticula. 



Bipolarních buněk gangliových, jak řečeno, nepodařilo se mi 

 v centrálním nervstvu nalézti. Za to velmi hojné jsou v periferických 

 gangiiích a gangliových plexech. Nervové vlákno se rozšíří, ve dvůrku 

 takto vzniklém spočívá ovální jádro (obr. 29), kolem něho je shro- 

 mážděna zrnitá plasma. V gangliových plexech jeden výběžek těchto 

 buněk (obr. 39) ubírá se k hypodermis. Tvar jader je tu vždy po- 

 dlouhlý, v periferických gangiiích okončin (obr. 36) nezřídka jeden 

 pól v ostrý zobáček vytažen. 



Kolossalních vláken nervových, jaká často nalézáme u Decapodů 

 a o nichž Friedlander ^*) dokázal, že to jsou vlákna s dřeňovou pochvou, 

 u Oniscodeů jsem nenalezl. 



^^) MicHELs: Beschreibung des Nervensystems von Oryctes nasicornis im 

 Larven-, Puppen- und Káferstande. Zeit. í. wiss. Zoologie. Bd. 34, 1880. 



'^) FkiedlInder: Uber die marklialtigen Nervenfasern uud Neurochorde der 

 Crustaceen und Anneliden. Mitth. d. zool. Stát. Neapel. Bd. 9. 1889. 



