o hadci od Dobešovic. 5 



absorpci malou a zbarvení žlutohnědé. Jest to hnědavý amfibol bez 

 vyloučeného picotitu, 



Zelenavě průhledná zevnější část obruby pyropové jest opět 

 amfibol aktinolitický, jenom že hrubšího slohu. Zrnéčkům jeho jest 

 přimíseno něco mnohem drobnějších allotriomorfních zrnéček picotitu 

 bud nahnědlých nebo nazelenalých, většinou v mikroskopu dobře zře- 

 telných, i když vnitřní zóna obsahuje jen hnědavý amfibol bez pico- 

 titu. Na některých místech bývá lze spatřiti místo zřetelných zrnek 

 picotitu zase přejemný nahnědlý prášek, čímž nabývají místa ta barvy 

 hnědavé a v obyčejném světle upomínají na vnitřní čásť obruby. 

 I soudím z toho, že prášek vnitřní zóny náleží nejspíše také picotitu, 

 ačkoli kyselinou fluorovodíkovou při delším působení (snad pro svoji 

 jemnosť) přece se porušuje. ') 



Někde obruba pyropová uzavírává malé partie serpentinu v sobě 

 a není viděti puklin zvláštních, které by serpentinové partie ty spo- 

 jovaly s ostatním serpentinem. Poněvadž serpentin jest nerost dru- 

 hotný, vzniklý působením vody, následuje z toho, že ani nerost jej 

 uzavírající není nerostem původním. Obrysy zevnější celé kůry pyro- 

 pové bývají místem hranaté a skoro rovné, i upomínají pak na obrysy 

 obyčejných krystalů granátových. Zrnko pyropu uvnitř kůry uzavřené 

 mívá i pak obrysy nepravidelně laločnaté, i lze právem souditi, že 

 kůra pyropová vznikla přeměnou pyropu. Vzniká tudíž kůra pyropová 

 z pyropu a sice pomocí vody, jakož svědčí serpentin v ní uzavřený, 

 a serpentin ten jsou přeměněné někdejší uzavřeniny pyropu samého, 

 totiž olivin nebo kosočtv. pyroxen. 



Ostatně pozoroval jsem v jednom případu tvoření se paprsko- 

 vitého nerostu; jaký skládá vnitřní zónu kor pyropových, také uvnitř py- 

 ropu samého na puklinkách, patrně dělo se tam také na úkor hmoty pyropové. 



S aktinolitem granátové kůry souvisívají partie hrubšího aktino- 

 litu, který picotitu neobsahuje, leda někdy velmi málo, a obrysy partií 

 takových nepoukazují na původ z pyropu. Ten aktinolit dlužno tudíž 

 odlišovati od aktinolitu kůry pyropové a nalezneme zrna jeho nebo 

 skupiny allotriomorfních zrnek porůznu roztroušené ve pletivu had- 

 covém i mimo sousedství pyropu. V tenkém výbruse mívá vždy vzhled 

 velmi čerstvý, obsahuje místem předrobné úzké dutmky, tu i tam 

 zrnko magnetitu nebo picotitu, ba dokonce i něco serpentinového ple- 



') Obruby z amňboJu a picotitu složené pozoroval již Beckk v některých 

 serpentinech Doinorakouskvch. (Tschkumak, Miner. Mitth. IV., .^,24— o2G, VII., 

 •2.53—255.) 



