XLVIL 



Elektrolytický superoxyd stříbra* 



0. šulc v Praze. 

 (Předloženo dne 6. prosince 1896). 



Úvod. 



Podnět k přítomné práci poskytla cli'a Vlád. Nováka „Studie 

 o voltametru na stříbro"^) nesoucí se sice v prvé řadě k poznatkům 

 fysikálním, důležitým pro měření intensity elektrického proudu volta- 

 metrem na stříbro, leč obsahující velmi závažné údaje o tak zvaném 

 superoxydu stříbra vznikajícím elektrolysí roztoku dusičnanu stříbr- 

 natého. 



I z práce té s dostatek vysvítá, že pochod při elektrolysí té 

 není dějem tak jednoduchým, jak se prvotně předpokládalo, a jak by 

 se na prvý pohled zdáti mohlo. Elektrolysujeme-li mezi platinovými 

 elektrodami, pokrývá se kathoda kovovým stříbrem, na anodě pak se 

 vylučuje černá vá hmota, která se obyčejně označuje názvem „super- 

 oxyd" stříbra, jakoby jí příslušelo jednoduché složení dané vzorcem 

 AgaOg. Vyloučené stříbro se váží za účelem stanovení intensity prou- 

 dové, superoxydu však fysikové z pravidla nevěnovali větší pozornosti. 

 A po chemické stránce, ač látka ta známa jest bezmála jedno století, 

 není povaha její taktéž vyjasněna. Byloí sice poměrné záhy poznáno — 

 jak níže podrobněji dolíčeno bude ■ — že látka ta obsahuje dusík, ale 

 analyse chemiků s ní se zanášejících se neshodovaly, tak že vůbec 

 nerozhodne trvalo, zda dusík ten pochodí snad jen z elektrolytu, jsa 

 mechanicky nějak hná jako kyselina dusičná neb jakožto dusičnan 

 stříbrnatý v krystallující superoxyd upoután, aneb zda tvoří integru- 

 jící část jednotné chemické sloučeniny. Nad to vysvítá z prací che- 

 miků superoxydem tím se zanáševších, jakoby byli měli co činiti 

 s látkou poměrně dosti nestálou, vzdorující získání shodných výsledků 



') Eozpravy české akademie. Roč. I. Třída II. č. 21. (1892). 



Tr. (niitliematlcko-přírodovódeckií. 1895. 1 



