8 XLVII. O. Sulc: 



bého výbuchu. Kysličníkem vodičitým se mění v stříbro za vývoje 

 kyslíku. 



K analysi užíval Mahla krystallů bučf při 35" ve vzdušné lázni, 

 neb za obyčejné teploty nad kyselinou sírovou sušených. 



Dusík stanovil podobně jako Fischer, jenže užil roztoku super- 

 oxydu v ammoniaku. Přičinil vody barytové, ammoniak zahnal vaře- 

 ním. Filtrát nasycen kysličníkem uhličitým, odpařen do sucha a ve 

 výparku stanoven dusičnan barnatý kyselinou sírovou. Jinak vyluhoval 

 ze zbytku po prvém stadiu rozkladu dusičnan stříbrnatý vodou, 

 a stříbro vážil jakožto chlorid. Kyslík činný stanoven rozkladem ky- 

 seliny šťavelové z množství kysličníku uhličitého, jenž zachycen v Lic- 

 bigově přístrojku. Vzniklý šťovan stříbrnatý proměněn ve chlorid, dal 

 celkový obsah stříbra. Ztráta zahříváním při 110^ stanovená považo- 

 vána za příslušnou uniklé vodě a činnému kyslíku. Celkový obsah stříbra 

 kontrolován součtem čísel udávajících stříbro v dusičnanu stříbrnaténi 

 rozkladem vzniklého zbytku, a v kysličníku stříbrnatém toho zbytku. 

 Výsledek byl: 



Ag veškero 8r7987o, 81-7327o, 



Ag veškero (kontrola) Sl-llO^, 



Ag v AgNOg zbytku 14-5597o či m^O, — l'2'l, či N = l-8887o, 

 O činný 5-007o, 



OH2 krystallová 1167o. 



Na základě toho kolísá Mahla mezi vzorci 



(la.) 5Ag,0,.2AgN03.H,0, 

 (Ib.) 6Ag,0,.NA.H20, 



(II.) 6Ag,02.NA, 



kde první dva tvary mají stejné složení empirické: 

 (I.) Ag,2N,0,s.H,0. 



Prvý tvar (la) se mu zdá pravdě nejpodobnější. Oba tvary (la) 

 a (Ib) svědčí vodě krystallové. Tvar (II.) ukazoval by k jakémusi 

 dusičnanu superoxydu stříbra, a voda přítomná (ač, je-li jaká) byla 

 by jen v krystallech uzavřena. Je-li snad i kyselina dusičná k super- 

 oxydu jen mechanicky připoutána, Mahla nerozhoduje. 



Údaje literatury, kde jedná se o pouhý superoxyd stříbra AggOg 

 účinkem ozónu ve stříbro připravený ^) ^^) *'') ^^) a nikoliv o superoxyd 

 elektrolytický lze tu přejíti. 



