12 XLVIL O. Sulc: 



Jelikož zkušeností touto dána byla naděje získati látku poměrně 

 stálou, a tedy analysím přístupnou, odhodlal jsem se přikročiti k ře- 

 šení otázky, jež ze všeho, co dosud uvedeno, sama sebou se vtírala, 

 totiž : 



„Vzniká vůbec za dodržení vždy zcela jednakých podmínek látka 

 teho^ složení, ať už jest to individuum chemické čili nic?" 



Prvým krokem k řešení otázky té má býti přítomná práce, aby 

 i po této stránce něco světla vniklo v poměry při elektrolysi dusič- 

 nanu stříbrň atého. 



Velmi nápadný jest údaj, který učinil nedávno John E. Myers") 

 v práci své o voltametru na stříbro. Pracuje s proudy taktéž poměrně 

 slabými tvrdí, že na anodě obdržel skutečné pouhý kysličník stříbři- 

 čitý AggOg, jenž v chlorid proměněn prokázal 87'37o Ag místo theo- 

 retických 87"l"/o. Byl by to údaj, který by byl jediný ve shodě se 

 starou analysí Wallquistovou. 



V dalším studovány mají býti produkty elektrolyse za různě 

 měněných podmínek, tedy i onen tyčinkovitý superoxyd Mahlův, po- 

 sléze hledány býti obdoby při elektrolysi jiných solí, jak stříbra, tak 

 kovů jiných. 



Příprava siiperoxydu. 



Veškerý materiál k analysi potřebný připravil jsem během dvojích 

 prázdnin a sice r. 1894. a 1895. Mimo to mi byly již v létech 1891. 

 a 1892. k disposici dány vzorky superoxydu připraveného V. Novákem. 



Příprava dala se v podstatě za podmínek, které udal ve své 

 „Studii" V. Novák. 



Z prodajného dusičnanu střibrnatého připraven- zprvu preparát 

 naprosto čistý, zcela neutrálně reagující. Za elektrolyt sloužil zprvu 

 roztok 10 g dusičnanu v 90 cm^ vody, později konstantně roztok 

 157oní. 



Podstatou voltametru byly platinové tyglíky (dvojích rozměrů, 

 jednak as 26 cm^ jímající, jednak o obsahu 40 cm^), které sloužily 

 jakožto kathody. Za anody použito štětiček z tenkého platinového 

 plechu, které připraveny jednoduše tím, že plíáek platinový (rozměrů 

 as 1 cm X 2 cm) rozstříhán jakoby v hřebínek, v jehož neprostříha- 

 nou část zanýtován drát platinový, načež plíšek svinut, takže celek 

 činil dojem malého košťátka. Toto zařízení se osvědčilo, neboť na 

 ostrých hranách těchto plíšků se tvořily dobře vyvinuté a pevně tkvící 



