26 XLVIl. o. šulc: Elektrolytický superoxyd stříbra. 



atomům kyslíku. Kdyby i tyto pokusy vypadly ve prospěch tří atomů 

 — a ztráta žíháním v prvém stadiu byla, jak velmi jest pravděpo- 

 dobno, pět atomů kyslíku, bylo by nutno domnívati se, že kyslík v mo- 

 lekule jest dvojím různým způsobem vázán. Že jest to tak možné — 

 ač ovšem zatím jest takové vzorce přijati s velkou reservou — uka- 

 zuje ku př. složení : 



AgA-2 Ag,0,.AgN03. 

 Oxydace ammoniaku účastní se jen 3 atomy kyslíku a zbývá 

 Ag,0.2 AgA-AgN03, 

 kdežto při prvém stadiu rozkladu prchá pět atomů kyslíku a zbývá 



3Ag,O.AgN03, 

 poměr to podepřený svrchu zmíněnými analysemi. 



Shrneme-li vše, co z práce této o superoxydu plyne, v jedno, 

 můžeme se vysloviti krátce takto: 



1. Dodržením jednotných podmínek pokusu lze získati látku vždy 

 jednotnou, o stejném obsahu stříbra i stejném množství dusíku — 

 látku však různou od všech, kterými předchozí pozorovatelé se za- 

 městnávali. 



2. Jak dusík onen v molekule jest obsažen, zůstává zatím ne- 

 rozhodnuto — ■ málo však jest pravděpodobné, že by tam byl jako 

 dusičnan stříbrnatý jen mechanicky přimíšen — neboť nelze ho vy- 

 jati ani vodou (krátkým působením) ani alkoholem za. studena. Vroucí 

 alkohol teprve přivodí rozklad — a voda vroucí částečný rozklad 

 teprv dlouhým účinkem, jak vylíčeno bylo. 



Vzhledem k tomu všemu budou další pokusy k objasnění jakosti 

 superoxydu podniknuty. 



Panu K. Petrlíkovi, jenž mi v posledním čase při pracech ně- 

 kterých nápomocen byl, vyslovuji tuto srdečné díky. 



V Praze, v prosinci 1895. 



Nákladem Král. České Společnosti Náiik — Ti.skem dra. Ed. Grégr.i v Praze 1895, 



