4 XLIX. K. Sulc : 



kterou nazvati chci obvodovou (Tab. 2, obr. 1.); rozestavení jejich 

 není nikterak pravidelné na různých individuích, ani symmetrické na 

 jednotníku. Chci je nazývati: vývody cylindrické. 



Za druhé: od druhého segmentu abdominálního počínaje vroubí 

 obvod jasně průhledné destičky, s rovnoběžným, vypouklým nebo vpouk- 

 lým postranním krajem ; distálně jsou prstovitě roztřepené na pět až sedm 

 rourek, které se opět mohou děliti sekundárně; proximálně nasedají 

 prostě (Tab. 2. fig. 2., fig. 4. d, e). V literatuře vedou se pod jmény : 

 „écailles ou squamules en formě de scie", „plates more or less not- 

 ched or toothed .... with the distal extremity fringed", „serrated 

 plates", — aniž by autoři se zmiňovali blíže o struktuře a funkci 

 jejich. 



Domnívám se, že i v tomto případě jedná se o vývody žláz 

 voskotvorných, kde „deska" jest reservoirem na hmotu voskovou a 

 třepení vlastními konečnými vývody, neboť při bližším přihlédnutí lze 

 viděti jak do každé „roztřepené destičky" ústí tenká rourka, na pro- 

 ximálním konci korunkou opatřená (Tab. 2. fig. 4. d — e, 4. r). Do- 

 mněnku svou mohu podepříti pozorováním orgánů těchto na živém 

 druhém stadiu samčím. „Destička" sama byla vyšší až válcovitá, 

 o oblých krajích, poloprůhledná s místy temnějšími a světlejšími, tak 

 že vypadala jako šachovnice (Tab. 2. fig. 4. f). Konečné vývody její 

 měly podobu prstů a z konců jejich vycházely tenké voskové nitky. Po 

 vyvaření v louhu destička se zploštila, vyjasnila, struktura vnitřní vy- 

 mizela, čímž dokázáno bylo, že nejedná se o útvary chitinové; vývody 

 konečné dříve prstovité staly se plochými, konce jejich se zaostřily. 

 Podobné pozoroval jsem na obdobných roztřepených vývodech 

 u Aspidiotus Nerii Bouohé. 



Tyto „vývody roztřepené" jsou vyvinuty nejmohutněji na konci 

 zadním, kde dosahují největší šíře i výše a kde nejhojněji jsou roz- 

 třepeny; po obvodu těla do předu se krátí, a na druhém segmentu 

 břišním- přecházejí v destičky distálně prostě obloukovitě ohraničené, 

 nebo hranaté s jedním místem něco vyniklým, asi vlastním otvorem 

 vývodu; tyto budeme nazývati „vývody přecJwdné" (Tab. 2. fig. 4c). 

 Pamětihodné jest, že kterýkoli vývod prstovitý může být zastoupen 

 vývodem přechodným. 



Od prvého článku abdominálního ku předu vývody přechodné 

 i roztřepené na periferii mizí a jsou nahrazeny krátkými konickými 

 vývody, které ústí ventrálně v obvodové zóně; chci je nazývati „vý- 

 vody hradavJcovité" (Tab. 2. fig. 4. b). 



