Studie o Cocciclech. 11 



ohraničené ztluštění její ; výrazem diífusního ztluštění jest sienově 

 hnědé zbarvení dorsáhiě na zad od čáry, obrysu pelešte (parabola pod 

 vrcholem něco se stran vtlačená) táhnoucí se ještě před ústím řitním 

 (a) ; čára ta může býti naznačením bývalé hranice mezi původním 

 pátým a následujícími segmenty; nasvědčují tomu též symmetrické 

 skupinky 3 — 5 ústí cylindrických vývodů v prohnutí jejím umístěné, 

 které by mohly býti homologické oněm paramedianním druhého až 

 čtvrtého segmentu abdominálního ; ventrálně začíná diťřusně ztluštělý 

 chitin od ústí genitalního (gn), a jde až k zadnímu obvodu. 



Ohraničené ztluštění najdeme dorsálně jako úzkou zónu podél 

 obvodu čtvrté a páté osminy celé volné periferie, — ventrálně jako 

 pruhy z base laloků dovnitř se táhnoucí (thickenings of the body wall.) 



Jdeme-li doi salně po periferii telsonu od čtvrtého abdominálního 

 článku do zadu, najdeme hnedle na přední hranici onoho vnitřně od 

 okraje 1 — 2 cylindrické vývody (hraniční). Na okraji samém narazíme 

 tak přibližně : v prvé osmině celého volného obvodu telsonu na cylin- 

 drický vývod (číslo 1.) se šmyčkovitým poněkud ztluštělým dorsálně 

 ústícím orificiem: od něho do zadu ční přes okraj ústí lahvicovitého 

 vývodu, který nasedá na straně ventrální; v druhé osmině: na 2 cy- 

 lindrické vývody (skupinka č. 2.) a silnější chlup, zřídka na jeden 

 vývod lahvicovitý, který se může vyskytnout asymmetricky ; odtud 

 nahoru dovnitř zjistíme opět skupinky stále jen o dvou cylindrických 

 vývodech, jednu na zadním konci hranice pelesťovité, druhou na půl 

 cestě od této k ústí řitnímu ; na zevní straně nahoře od této skupinky 

 a pak zase po 'ní jest po jednom stálém chloupku; ve třetí osmině 

 2 cylindrické vývody (skupina třetí) s chlupem ; pod těmito dva vývody 

 ostnité; od nich k čáře medianní najdeme jeden malý a těsně vedle 

 něho jeden větší lalok, nad kterýmž jest malý chloupek; pak jest 

 jeden cylindrický vývod (čís. 4. v prostřed čtvrté osminy obvodu), pod 

 ním dva ostnité vývody, chloupek a veliký rozlehlý lalok, opět vývod 

 ostnitý s chloupkem na basi; lalok jest na volném konci zaokrouhlený, 

 k rovnoběžným stranám často vykrojený podélně jemně vrásčitě rýho- 

 vaný; podoba variruje jako u Syngenaspis. (Tab. 3. lig. 5. a^f.) Ven- 

 trálně jsou význačný po periferii zašpičatělé, ztluštělé výstupky chiti- 

 nové, které odpovídají ventrální stěně ústí vývodů cylindrických, dor- 

 sálně položených (Tab. 3. fig. 1., 2., 3.); od skupinky č. 1., 2., 3. 

 dovnitř ústí vždy 2 — 3 vývody prosté. Skupinka stejných vývodů na- 

 lézá se též něco laterálně a ku předu nad promítnutým otvorem řitním. 



Z chlupů najdeme: na periferii po jednom pod cylindrickým 

 vývodem č. 1. a 2. a nad třetím párem lobů (počítaje od čáry střední); 



