LIIL 



Příspěvky ku geologii českólio diluvia. 



Podává Jan Kušta v Praze. 



{S tahulkou.) 

 (Předloženo dne 20. prosince r. 1895.) 



O původu žlutých, diluvialních lilin českých a o rozčlenění di- 

 luvia nejsou u nás posud náhledy sjednoceny a zejména nedůvěřivě 

 přijímá se Richthofenova theorie pro vznik českého lossu. Tak kromě 

 jiných autorů praví ještě nedávno Dr. B, Katzer^) ve své geologii, 

 která obsahuje úplný přehled dosavadních výzkumů všech geologických 

 útvarů českých, že jest uvážiti, že nevrstevnaté usazeniny, jemné, 

 které snadno roztříti se dají, porovité, složené hlavně z malinkých, 

 prachovitých, hranatých zrnek křemenných o průměru 0"05 až Q-Ql mm 

 s velmi měnivou přísadou vápenitou a poměrně nepatrnou součástkou 

 hlinitou, jsou rozličného původu a že mnohé domnělé diluvium jest 

 vlastně eluvium. Zvláště co se týče poslední věty, má K. pra^vdu. 

 Avšak uvádí dále: „Zda v Čechách otázka o původu lossu přesvěd- 

 čivě se rozluští, jest pochybné." 



Kafka^) pojednávaje o diluvialní zvířeně, podává značné příspěvky 

 k rozčlenění diluvia, zvláště dle prof. Fpjče schematický profil hlinišť 

 diluvialních v okolí Podbaby, z něhož hlavní budiž uvedeno : Ve spod 

 naplaveně vrstvy štěrku, dále hlíny, pak tmavá vrstva „tabáková". 

 Nad ní uloženy jsou „žlutky cihlářské, jichž charakter nasvědčuje tomu, 

 že nejspíše naváty byly větrem." Konečně opět vrstvy naplavené, dále 

 tmavá vrstva a druhá žlutka. 



Roku 1892 ^) zmiňuje se prof. Woldéioh ve svém spise : „Geo- 

 logické příspěvky k otázce o posledních kontinentálních změnách 



') Geologie von Bohmeu, 1892. Str. 1444—1445. 



^) Sitzgeb. k. bohm. Ges. Wiss. 1889. — Hlodavci země české, žijící 

 i foss. 1892. 



^) Piozpravy české akademie C. F. J. 1892, II. tř. č. 14. 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1895. 1 



