2 LUI. Jan Kušta: 



evropských" o hlínách postglaciahiích, „ať již původu vzdušuího 

 (Kichthofen), aneb eluviáhiího (Trautschold), neb vodního (Jentsch), 

 aneb vzdušno vodního, jak se domnívám." 



Již r, 1890,*) když jsem uveřejnil zprávu, že objevil jsem první, 

 jisté, české naleziště diluvialního člověka v lossď u Lubné, povšimnul 

 jsem si úkazu, který jest závažným dokladem ku pravosti lossové 

 theorie u nás, že tu totiž často jest diluvialní, žlutá hlína usazena 

 jako mocné závěje prachu, uloženého na svazích jihovýchodních a vý- 

 chodních, kde byl chráněn před dalšími účinky panujících větrů se- 

 verozápadních a západních.^) 



Úkaz ten pozoroval jsem na více místech pahorkaté krajiny ra- 

 kovnické, kde jsem jej ocenil i pedologicky ; *^) bývajíť tu svahy jiho- 

 východní a východní mnohem úrodnější než protější stráně, jež se 

 sklánějí k severozápadu a západu a více méně jen mělkými půdami 

 původními, obyčejně pískovcovými jsou pokryty. 



Letos konal jsem již od dubna přes prázdniny více vycházek do šir- 

 šího okolí pražského a tu navštívil jsem cihelny zdejší, některé i víckrát, a 

 to směrem ke Krči, dále ke Košířům a Motolům, cihelny okolí šáreckého, 

 Libšic, Nelahozevsi, Kladna a okolí rakovnického. Všady jsem nabyl 

 rozličné doklady aeolického původu lossu a příspěvky k rozčlenění di- 

 luvia a j.. o čemž níže dovolím si promluviti. 



Dříve však jest mi zmíniti se blíže o nejnovější publikaci prof. 

 WoLDŘicHA,') která jest zvláště pro okolí pražské zajímavá: „Některé 

 geologické zjevy aerodynamické v okolí pražském," W. neuznává tu 

 sice ideální profil diluvia okolí pražského, avšak pojednává tu obšírně 

 o hranatých valounech neboli valounových brancích z okolí pražského, 

 jejichžto plochy obroušeny byly pískem, kterým silné větry zmítaly za 

 doby diluvialní, stepní, důkaz to, jak W. právem dí, že podmínky ku 

 aeolickému vzniku lossu u nás existovaly. 



Z Čech podobné valouny popsal prof. Zahálka r. 1889.*) (Upo- 

 zorněn byv Zahálkovým pojednáním nacházel jsem je též uKakovníka, 

 Senomat a Luzné.) Hrance pražské, jež Woldřich nedávno poi)sal, 

 překvapují svou polyedrií, rozmanitostí a počtem. Nacházíme je tu 

 vskutku hojně, ano i sporadicky uprostřed oblásků, na př. na Štvanici. 



*) Věstník kr. české společnosti nauk, 1890. 

 ^) Eozpravy české akademie C. F. J., 1891. 



*) Půdoznalecké příspěvky a poznámky. Lamblův „Hospodář". Ústřední list 

 zoraědělský, 1892. 



') Věstník král. české společnosti nauk, 1895. Separátní výtisk. 

 **) Věstník, dto. 188^. 



