8 LIII. Jan Kušta: ' 



„Bitiny" u Peruce a jinde). Podobné poměry místem pozorovati lze na 

 povrchu silm*u mezi Rakovníkem a Radnicemi, 



Červené naplavené vrstvy uložené buď pod navátinami aneb vlo- 

 žené do nich, dobře nám připomínají ony dvě „červeníce", které obsahuje 

 Fricův schematický profil hlinišť v okolí Podbaby, kde jejich zbarvení 

 pochází od splavených železných rud sibiřského pásma dj /3, které tu 

 v okolí na den vychází. 



Dvě hnědé vrstvy „tabákové" v diluviu pražském zdají se dle 

 Kafkova spisu vyznačovati periodu klidnější vegetace stepní. 



Shledáváme je na př. i v cihelně u Libšic a v lossu u Letek, 

 kde je lze dobře pozorovat již z vlaku, a na Jenerálce (ve třech 

 vrstvách), odkudž jsem si zapamatoval tento starý humus, hluboko 

 pod žlutkou utvořený již z r. 1868, když jsem se súčastnil geologi- 

 ckého výletu, jejž vedl p. prof. Fric. 



Slabounká podobná vi*stva, jak se zdá, opakuje se místem ještě 

 blíže na povrchu, pod recentní prstí. 



Tmavohnědé podobné vrstvy rozsáhlé uvádějí se též z lóssu 

 z okolí brněnského, kde byly považovány prof. Makovským ^^) za kul- 

 turní vrstvy, avšak ředitel Maska ^^) o nich dokázal, že se utvořily 

 ze zpráchnivělých rostlin stepních a částky uhelné, v těchto vrstvách 

 uložené, že jsou zbytky stepních požárů. 



Navátiny. Pojmenování toto jest obdobné se slovem: naplave- 

 niny. Též loss jest vhodným jménem pro hlíny naváté, které dnes 

 v geologii se rozšířilo jako na př. „černozem" pro černé svrchní vrstvy 

 stepí nynějších. 



U Prahy, jak již podotknuto, jmenují cihláři tuto žlutou hlínu: 

 „kostkovou" nebo „kostkovkou". 



Připojuji o ní ještě několik poznámek doplňkem ke svým pozo- 

 rováním, jež jsem již zhora uvedl. 



Nejzajímavější vrstvou lossu jest Jculturní vrstva^^^) zbytky to 

 tábořišť .diluvialního člověka. Kulturní vrstva bývá jenom několik cm 

 mocná, (avšak u Předměstí na Moravě dle řed. Maska ^') dosahuje 40— 

 70 cm) jest tmavě zbarvena zpráchnivělými, měkkými zbytky živočiš- 

 nými a částkami dřevěného uhlí a obsahuje hojné, rozštípané, do černá 



'^) Verh. Anthropol. Ges., Wien, 1887. 



J') Dtto., 1889. 



^°) Jméno to zavedeno teprv roku 1879. Ještě r. 1870. doznává vídeňské 

 shromáždění anthropologů, že žádný z dosavadních nálezů nepřesvědčuje o exi- 

 stenci diluvialního člověka v říši rakouské. 



2') Der diluviale Mensch in Máhren, 18SG. 



