censtvo, a to čtenáře dospělejší. Pročež začíná ono dílo hned po- 

 jednáním o třech sta vích, o panenském, vdovském a manželském, 

 o hospodářích a čeledi, načež přechází k rozličným stavům, dle po- 

 volání rozděleným. 



Rozebrav takto konkrétní poměry v společnosti lidské (hledě 

 při tom hlavně k národu českému), pouští se synthetickou methodou 

 do uvažování abstraktních ponětí, vykládaje totiž všeliké hříchy a šle- 

 chetnosti i boj mezi nimi. Vysvětluje napotom dary ducha sv., jedná 

 o přípravě srdce lidského, o cestách k blaženosti a končí rozborem 

 desatera božího přikázání a sedmerý svátosti kostelní. Ze pak v tomto 

 spise „Výklad na páteř a Zdráva Maria" vynechal, vysvětliti si lze 

 též z účelu dotčeného, jakýž při spisování těchto kněh měl. 



Ale jakkoli Štítný v Knihách naučení křesťanského odchýlil 

 se od pořádku ve spise prvním (od Erbena vydaném) přijatého ; nic- 

 méně nechtěl ani v tomto díle svém podati nějakého snad systému 

 filosofické morálky, ale šlo mu i při skládání Kněh naučení křesťan- 

 ského jediné o praktickou mravouku, na rozumu, na křesťanském 

 učení a na bohaté zkušenosti spisovatelově založenou. 



Kromě tohoto rozdílu v uspořádání obsahu spatřujeme též v pro- 

 vedení některých traktátův, oběma vydáním společných, jisté dosti 

 značné rozdíly mezi oběma spisy. Stůjtež zde aspoň některé doklady. 



Tak hned v článcích o rozličných stavech znamenati jest v Kn. 

 uč. kř. podrobnější a zřetelnější rozebírání materiálu, jakož i z hoj- 

 nějších nadpisův a odstavcův již dostatečně vysvítá. Výklad o víře, 

 naději a lásce, jejž Štítný v Knížkách o obecných věcech prostě hned 

 na začátku beze všeho úvodu podává, pojal v Knihách naučení kře- 

 sťanského v traktát o šlechetnostech [vůbec, předeslav mu (str. 164 až 

 170) zvláštní rozjímání o šlechetnosti. Kterýžto článek svou sou- 

 stavností i svým stylistickým provedením přičísti sluší, jak za to 

 máme, k nejpěknějším partiím celého díla. Vůbec vynikají „Knihy 

 naučení křesťanského" uhlazenějším slohem nemálo nad „Knížky 

 o obecných věcech křesťanských". 



Naproti tomu jsou v Knihách naučení křesť. vynechána mnohá 

 místa, jež nacházejí se v Erbenově vydání, a jichž dějepisec nesmí 

 pominouti pro důležitost jich kulturo-historickou. Vynikajíc zevru- 

 bnějším některých poměrův vylíčením. Sem náleží poněkud článek 

 o pánech, o židech a berni, zvláště pak článek o vladykách (v Erben. 

 vyd. str. 1G2), kdež Štítný přepych a prostopášnost toho stavu líčí 

 a ostře kára. Taktéž zevrubněji vypisuje nemravný život v klášteřích 



