naučení křesťanského" k staršímu, jejž známe pod titulem „Šestery 

 knížky o obecných věcech křesťanských". 



Již výše bylo řečeno, že vydání Vrťátkovo jest vlastně jen roz- 

 množené vydání spisu, jejž Erben vydal. Sám Erben praví (Úvod 

 str. XXVI.), že spis „Knihy naučení křesťanského" jest čtvrté 

 vzdělání „Kněh o obecných věcech křesť.", a že jest to nejdůkladnější 

 a nejzralejší práce všech spisů Štítného. Dílo to obsahuje, jakož již 

 dotčeno, 17 traktátův, kdežto vydání Erbenovo drží jich jen osm. 

 Společných traktátův nalézá se v obou spisech jen pět, a sice: 



1. o víře, naději a milosti ; 



2. o trojích stavích, panenském, vdovském a manželském 



3. o hospodáři, hospodyni a čeledi; 



4. o devíti stavích ; 



5. o sedmi kostelních svátostech. 



Kromě těchto pěti knížek obsahuje vydání Erbenovo ještě tři 

 traktáty zvláštní, totiž : 1. Výklad na páteř a Zdráva Maria; 2. ostnec 

 svědomie; 3. o pokušení ďábelském. 



Naproti tomu nachází se ve vydání Vrťátkově 12 traktátův, jež 

 Štítný zajisté teprv po sepsání Knížek o obecných věcech křesť. 

 složil. Jsou pak to (dle Erbenova seznamu) traktáty: 12 — 23 incl., 

 jenžto ve Vrťátkově vydání v kn. IV — XXIV se nalézají. Při čemž 

 však doložiti sluší, že „Knížky o šlechetnostech" (VI) obsahují v sobě 

 jen zevrubnější rozpravu „o víře, naději a lásce", jsou tedy téhož ob- 

 sahu jako traktát II. v Erben, vydání. 



Avšak i v těch traktátech, které jsou oběma spisům společné, 

 shledáváme rozdíly jednak co do pořádku, v jakémž po sobě jdou, 

 jednak i v provedení nejednoho z nich. 



Co se týká nejprve uspořádání élánkův, tuť Štítný, skládaje 

 ,Š estery knížky o obecný ch věcech křesťanských" a maje 

 na zřeteli své dítky, nehleděl k jakési vědecké systematičnosti, nýbrž 

 volil zcela methodický pořádek, jakýž nejlépe dětem svědčiti mohl. 

 Pročež začal své dílo výkladem o třech ctnostech křesťanských, o mo- 

 dlitbě páně a pak teprv položil knihy dospělejšího věku se týkající, 

 totiž o panenském, vdovském a manželském stavu, napotom o hospo- 

 dářích, čeledi a o rozličných stavích lidských co do povolání jejich. 

 Kterémužto pořádku pedagogické zkušenosti upříti nelze. 



S jiným pořádkem shledáváme se v Knihách naučení křesťan- 

 ského. Zde Štítný již neměl dítek svých na mysli, nýbrž širší obe- 



