135 
derimod de talrige Ardisier og ligeledes Myrsinerne næsten ude- 
lukkende Bjergegnene (fra 2000' til 90007), hvor de paa mange 
Steder danne en væsentlig Bestanddeel af Underskoven. Arterne 
have i det Hele indskrænkede Udbredningskredse. Der er saa- 
ledes kun 14 Art, som forekommer baade i Mexico, Centralamerika 
og Sydamerika, nemlig Ardisia compressa, 2 Arter, som ere 
fælles for de to sidstnævnte Lande, nemlig Jacquinia caracasana 
og Myrsine Rapanea, og Å Arter, som ere fælles for de to fårst- 
nævnte, nemlig Jacquinia angustifolia, Ardisia revoluta, A. laevis 
og Myrsine myricoides. 
Til ovenstaaende Beskrivelse af Centralamerikas og Mexicos 
Myrsineer skal jeg fåie nogle Iagttagelser over Æggene og Fråene, 
navnlig hos Slægten Ardisia, og nogle Bemærkninger om disses 
Betydning for den systematiske Inddeling. af denne Slægt. — 
Uagtet A, De Candolle har leveret meget værdifulde Oplysninger 
om Æggene og Fråene i denne Familie%), ere vore Kund- 
skaber dog endnu meget mangelfulde, navnlig med Hensyn til 
Æggets tidligere Tilstand, og vi have kun nåiagtige Undersågel- 
ser over Fråene af et ringe Antal Arter,… Forfatterne synes ikke 
engang at være komne paa det Rene med Hensyn til Opfattelsen 
af de allervæsentligste Forhold i Frået, og dog er der neppe 
nogen anden Familie, hvor Fråene spille en vigtigere Rolle ved 
den systematiske Inddeling. A, De Candolle angiver for Familien 
i Almindelighed, at Æggene ere campylotrope; men ved de en- 
kelte Slægter betegnes de, for saa vidt som de beskrives, som 
amphitrope z+). Miquel fålger heri De Candolle, men opfårer 
dog foruden campylotrope ogsaa subanatrope Æg). J. Agardh 
”) Second Mémoire sur la famille des Myrsinéacées , Annal. des scienc. na- 
tur, 
=%) Smil. De Candolle: Prodromus V, 8 p. 75 og p. 92, 118 øg 120, 
5%%) Martius: Flora Brasiliensis, Fasc. 16—17 p. 268 
