157 
disse convergere Orbitalkammene i Reglen tydeligt fortil, og 
Mellemrummet mellem dem er hos ligestore Individer betydeligt 
smallere; Rostralkammene ere kortere og mindre skarpt ud- 
prægede, hos enkelte yngre Individer næsten utydelige, og den 
Vinkel, som de danne med Orbitalkammene er stårre og mindre 
skarpt udtrykt, ja hos enkelte danne Rostralkammene næsten en 
ligefrem Fortsættelse af Orbitalkammene. (Hos yngre Individer 
ere Hovedets Kamme idet hele mindre tydelige).  Snudespidsen 
er mindre lodret afskaaren, og Næseborene ligge nærmere ved 
Oinene. Der er imidlertid neppe Grund til i disse Forskjellig- 
"heder at see en specifisk Differents; det er vistnok væsenligen 
kun en lokal. 
. Il Henseende til Vorteudviklingen varierer denne Art 
ogsaa endeel. Et ungt Individ er saaledes næsten tornet, medens 
nogle af de ældre tvertimod have store glatte eller någne Pletter 
paa Ryggen. Medens nogle ere aldeles eensformigt lyst oliven- 
brune eller olivengraae, kunne andre fremvise en mere eller mindre 
tydelig Marmorering, deels paa Siderne og Lemmerne, deels 
endog paa Ryggen i Skikkelse af store mårkebrune Pletter). 
Ceratophrys Bøjei Wied. 
Vi benytte Leiligheden til al omtale denne Art, der er saa 
træffende beskreven i ,,Erpétologie généraleY, kun for at sup- 
plere denne Beskrivelse i enkelte Punkter. De tre Fingre -ere 
omirent lige lange, men den tredie rager ud over dem med sine 
lo sidste Led; der findes 3 tydeligt adskildte store Haandrods- 
knuder og en Deel stårre og mindre Knuder, spredte under 
Mellemhaanden ; foruden et Par Smaaknuder er der 4 større 
7) Capt. Hygom har ogsaa hjembragt fra Maruim en lille Tudseunge, der 
kun er 11mm lang fra Snudespidsen til Bagenden; hvis det er Ungen af 
Bufo marinus, har denne i en meget ung Alder et langt livligere Livrée 
end senere. Farven er nemlig graa med afslikkende sort Marmorering 
og med skinnende gule Smaapletter i det Sorte igjen. Til Kammene paa 
Hovedet sees der endnu intet Spor. 
z 
