159 
af Forfatterne oftere iagttaget levende i de store Skovstrækninger 
mellem Floderne Rio-Doce, Rio da Casca og Rio Matipé. Den 
synes at være et usædvanlig mødigt lille Dyr; en slig Hornfrå, 
som Reinhardt en Dag traf paa sin-Vei, gjorde ikke mindste 
Forsåg paa at flygte, men opspilede sit umaadelige Gab og 
beed sig fast i den fremstrakte Ståvlespids med en saadan Haard- 
nakkethed, at den lod sig låfte i Veiret, bestandig holdende fast 
ved Ståvlen. - Selv efter at være rystet lås og falden til Jorden 
var den ikke bange for atter og atter at gjentage det samme 
Experiment. 1 de indre Camposegne har Reinhardt aldrig truffet 
den levende, og det er ham heller ikke bekjendt, at det skulde 
være lykkedes Andre at finde den der; men den maa dog idet- 
mindste være forekommet der i tidligere Tider; thi Levninger af 
den ere hyppige i Hulerne i de derværende Kalkklipper. Det 
er denne Art, der omtales under Navn af en »kjæmpemæssig 
Lovfro£ i Dr. Lunds Arbeider over Brasiliens uddåde Dyre- 
verden”), og for faa Aar siden har ogsaa Dr, Giuther i en 
Afhandling om Kjånsforskjel i. Skelettet hos visse Padder og 
Fiske omtalt Forekomsten af- Padde-Knogler i de ovennævnte 
Huler, hwilke han med fuld Ret har henfårt til denne Art), 
Odontophrynus cultripes Rhdt. & Lik. 
(Tab. III fig. 1.) 
Ifølge Duméril og Bibross System vilde denne aldeles 
tudseagtige Padde fane Plads blandt de egentlige Fråer (Rani- 
formes) og nærmest ved Pelobates ; thi den har Tænder paa 
Overkjæben og paa Ganen, en kun svagt indskaaren Tunge, en 
skjult Trommehud, frie Fingre og en stor, haard og skarp Hæl- 
knude ligesom denne Slægt. 
Formen er overordenlig plump og aldeles tudseagtig; aller- 
SR) Meieleter adel Udbytte de i 1844 undersågie Knoglehuler have af- 
givet &c. i d. Kgl. Danske Vidensk. Selskabs naturvid. og mathem, Afh. 
12te Deel, S. 85. ) 
=) Ann. & Mag. of Nat. Hist. vol. lil, Third Series, p: 177. 
