186 
lertid ogsaa denne forandre sin Farve og det temmeligt | 
idet den blege guulagtige Leerfarve kan gaae over til en 
mårkere og' brunlig, hvorhos samtidig Ryggens utydelige IT 
baand blive mårkere og skarpere.  Ifålge Iagttagelser p 
slig Låvfrå, som den ene af Forfatterne under sit Ophold iM 
holdt levende i Fangenskab en Række Dage, var den lyse 
den fremherskende om Natten og om Morgenen, og den mi 
Farve plejede først at indfinde sig håjt opad Dagen, eller naar 
i længere Tid udsattes for det ret skarpe usvækkede Dags 
Udmaalinger af et stårre "Individ: 
Længde af Hoved og Krop 3" 5'” eller 887m, 
—  - Bagbenene .… .. 67 3" —' 163rm 
I Henseende til Farven vil den foreliggende Form 
den ene af de af Duméril og Bibron omtalte Varieteter. 
Rygstribe, og skulde det vise sig, at der under Navnet H. 
mata eller fl. mazima er forenet flere Arter, maatte den k 
liggende beholde det den af Prinds Maximilian tildeelte N: 
2. Hyla albomarginata Spix. 
(H. infulata Wied.) 
Af denne Art har Reinhardt indsamlet et Exempl 
Rio Janeiro, et andet har Hygom bjembragt fra Maru! 
begge ere af samme Stårrelse. Vi have desuden havt | i 
. til at sammenligne dem med et Exemplar af H. albomarg? 
Pariser Museet samt med 2 af Prof, Kråyer fra Bahia- 
hjemfårte Exemplarer. 
Hovedet er bredt og fladt; seet nedenfra viser Mund: 
sig som en héi Rundbue, over hvilken Snuden saa godt som" 
springer frem,  Rostralkanterne ere nogenlunde tydelige, ? : 
regionerne temmelig skraae, Afstanden mellem de noget 
springende Næsebor er noget mindre end Afstanden mm? EF 
Oinene, mindre end disses Tvermaal, men noget står: 
Trommehindens. Kroppen er mere eller mindre langa8tig 
