189 
fra Omegnen af Cachoeira, hjembragte af Prof. Kråyer, der i 
Henseende til Pletternes Mængde, Stårrelse og Tæthed danne 
Overgangen til det af Pariser-Museet meddeelte Exemplar. Vi maae 
derfor ansee det for afgjort, at H. infulata Wied falder sammen 
med H. albomarginata Spix. Pariser-Museets Exemplar har Hæl- 
sporen ligesaa tydelig som de andre, 
3. Hyla oxyrhina Rhdt. & Ltk. 
Af denne Art, der i visse Maader kan siges at staae imellem 
Hyla maxima Laur. og H. crepitans Wied — maaskee dog aller- 
” nærmest ved H. boans Dand. — foreligger der 11 Exemplarer fra 
Minas og Lagoa Santa. 
Artens Habitus er forskjelligt fra H. mazima's; vel er For- 
men smækker, men tillige ligesom noget teendannet, da Hovedet 
er smalt og spidst, og den spidse Snude springer betydelig frem 
foran Underkjæben, naar man betragter Dyret franeden, men da 
" Snudens Længde idvrigt varierer noget, gjår den ikke altid i 
lige høi Grad Indtrykket af at være spidssnudet.  Frenal- 
regionerne ere plane og næsten lodrette, og Næsebørene stillede 
i nogen Afstand fra Snudespidsen; denne " Afstand vil omtrent, 
som hos H. boans, være Halvdelen af Afstanden. fra Næséborene 
til Oinene.… Rostralkanterne ere skarpe, og som Fortsættelse af 
dem låber der bagved Oiet, ovenover Øret en horizontal Fold, 
som dog taber sig lidt bagved Forlemmerne. Af den hos andre 
Arter langs smed Underarmen låbende Hudrand er her under- 
tiden et Spor tilbage mærmest ved Albuen; ogsaa langs med 
Tarsens nedre Rand kan der være Spor til en svag Hudliste; 
en Hudrand er ogsaa tydelig tilstede ovenover Anus. De kile- 
formige, noget buede eller mere eller mindre tydeligt vinkelformigt 
knækkede Tandgrupper ståde i Reglen næsten sammen i Midtlinien. 
En Spalte fårer hos Hannen paa hver Side langs med den bageste 
Deel af Tungens Siderand ind i Strupeposen. Ryghuden er lige- 
som hos andre Arter, der beskrives glatte, i Virkeligheden svagt 
kornet, tydeligst paa Hovedet, Medens Siderne og Undersiden af 
