12 
paa slet Mark, hvorhen de ere blevne bragte af Ravnen, som ; 
enten har tabt dem deri og ikke vovet at stikke Hovedet ind i i 
Hulen for at tage Ægget igjen, eller ogsaa skjult det ligesom den 
gjår ved Alt," hvad den ikke er istand til at fortære. For flere 
. Åar tilbage bleve Fuglebjergene paa Kalsåens nordre Ende al- E 
deles ådelagte af Ravne, som i store Flokke opholdt sig der, 
saalænge der var noget at rane. For Beboerne var det en be- 
tydelig Skade. : 
Dens Angreb paa Lunden og dennes Territorium falde ikke 
altid saa heldigt ud; thi Lunden sætter sig til Modværge. og 
forsvarer sig altid med Kraft. Er Ravnen da altfor nærgaaende, 
griber Lunden ham med sit stærke Næb i Struben. Ravnen an- 
strænger sig da for at blive det ikke kjærkomne Paahæng qyit, 
men det lykkes ham sjelden, fårend de begge falde i Såen, hvor 
Lunden er i sit Element, men Ravnen maa både med Livet for 
sin Dristighed. Jeg har engang været Øievidne til en saadan 
Kamp. De Kæmpende faldt begge paa den under Fuglebjerget 
værende flade Klippe, hvor de i nogen Tid laae bedåvede, men 
derefter flåi deres Vei. 
Af det foregaaende er det klart, at Ravnen er til stor Skade, 
hvorimod dens Nytte kan regnes for Intet. Den er derfor fredlås 
her paa Øerne i den Grad, at dens Odelæggelse endog er på" 
budt ved Lov. Efter kongeligt Rescript skal, med nogle Und- 
lagelser, hver Mandsperson fra 45 til 50 Aar levere eet Ravnenæb 
eller tvende andre Rovfuglenæb aarlig, som efterat de ere indkrævede 
over hele Landet blive vidnesfast opbrændte St. Olaidag (29de 
Juli). Den, der ikke præsterer denne Told (Næbbetold)'in natur; 
maa betale en Mulkt af 4 Rbs. 
Ravnen bygger i Februar sin Rede, der bestaaer af tårre 
Tangstokke, Lyng, Been m.m … indvendig foret med Mos, Uld, 
Haar og Fjer; den lægger deri i Slutningen af Februar 5 Eb 
der ere grånne med sortebrune Pletter. Reden benyttes Aar re 
Aar, naar den ikke forstyrres enten ved Naturbegivenheder var 
af Mennesker. Den findes i de steileste Klipper og Bjerg? « 
