38 
letiden , under og i Fuglebjergene, med mindre det er et sygt 
Individ, der kryber op paa Landet, hvor dét kan. Saaledes blev 
for nogle Aar siden en Lomvie fanget paa Land, som var ud- 
magret og forkommet paa Grund af, at nogle røde Glasperler med 
en fiin Traad vare bundne om dens Hals og havde hindret den i 
dens frie Bevægelser. 
Lomvien bygger ingen Rede, men lægger Æg umiddelbart 
paa Klippen, som kun er bedækket med dens Excrementer, der 
tjene til at ståtte Ægget, og som især ere nådvendige paa de Rou- 
ger (Klippehylder), der skraae udad. Paa Rougerne ligge 
Æggene, det ene ved Siden af det andet, undertiden i tusind- 
viis. »Ejur" og ,,Skortar”, mindre og stårre Fordybninger ind 
i Bjerget, samt Huller benyttes af mindre Colonier, der enten 
ikke faae Plads paa Rougerne, eller af andre Aarsager vælge 
disse Steder. 
Det tidligste man seer Æg i Fuglebjergene er i Ugen fra 
i2te lil 19de Mai. Den 2den Juni (Slutningen af 7de Uge af Som- 
meren) have alle Lomvierne lagt deres Æg. I den anfårte Tid 
lægger den bestemt sit Æg, kun eet, der er smukt tegnet, ial- 
mindelighed stærkt grønt med sorte Streger og Prikker og ual- 
mindelig stort i Forhold til Fuglens Størrelse. Hvis Veiret, 
(Snee og Regn) forhindrer den i at lægge i Bjerget, værper den !" 
Søen under Bjerget. vd 
Undertiden styrter et Fuglebjerg i Såen. I såa Tilfælde 
såger Fuglen, hvis det er skeet i den Tid, den er borte fra 
Øerne, de nærmeste Steder, hvor den kan faae Plads, men hvis 
saadanne Steder ikke findes tæt ved, holder den sig dog den 
forste Sommer paa Såer under Bjerget og lægger sit; Æg i Van" 
det, men senere afbenytter den andre Steder. 
Saasnart Lomvien har værpet, forbliver den i Bjerget, 
imod de Fugle, som ikke have lagt Æg, flytte til 08 fre sf 
den foran anfårte Orden. Han og Hun af dem, som have lag! i 
Æg, skiftes til at ruge og at såge Fåde i denne Tid. Hver Lom" 
vie kjender sit eget Æg, uagtet der kunne være flere hundred? 
hvor- 
