54 | 
behåver til den Ende kun om Foraaret, inden Lunden ml 
til Landet, at .skjære et lidet Stykke ud af Grinsværen der, i 
hvor man vil have Hulen. Resten besårger Lunden selv, nat 
den kommer. i j 
I Sommeren 141859 var Lundefangsten meget ringe; mat | 
antog, at Aarsagen dertil laae deels i Mangel paa Tobiser under 
Gerne, men deels ogsaa i den overordentlige Mængde Lunder, som 
inddrev dåde 'den foregaaende Vinter.  Foråvrigt vil man af Erfaring 
vide, at en saadan Dådelighed imellem Lunderne indtræffer hvert 
Ode Aar. Man fortalte mig, at mange af de Lunder, som fandtes, 
vare forskjellige fra de sædvanlige Lunder; maaskee har det været 
Fratercula glacialis. ; | 
»Fleiningenf begynder imedens Lunden ruger, naar nemlig de 
unge Fugle, som hidtil holdt sig paa Séen, begynde at såge op 
til de Ynglende, ligesom Hedlefuglen flytter i Bjerget til Lomviens 
men den rigtige Fleietid er dog ikke, fårend Lunden har klækket. 
I de første Dage efter at Lunden er ylagstir” 9: har begyndt 
at ruge, er ,,Eådkomefuglerinf 9: de Unge kun enkelte Dage 
ved Landet. Senere er ,,Landkomaf mere regelmæssig ; idet 
»Eådkomefuglerin? er 3 Dage hjemme og 3 Dage borte, ligesom 
der er sagt om Lomvien; men henimod den Tid, da Lunden fjytter, 
er den 4 til 5 Dage borte og kun 3 hjemme. 
Fleiningen af Lunden gaaer kun for sig på 
Lundelandet er tilgængeligt, udvælger Fleiemanden sig en »Sets%r 
" wFlejasetst 5: Sæde, hvor Lunden flyver forbi, svinger Stange" 
op efter den forbiflyvende Lunde og fanger den i Nættet. mig 
svinger Stangen op under og bag paa den. Ved at slaae så 
imod den vilde den rive Nætlet itu og gåae igjennem sg: me 
s' ved FigliDg, 
a Landet. Nar 
en Kugle, Stangen er af samme Slags, som bruge 
men lettere, med noget mindre og finere Næt. Til 
& faaer altid 
Kun de unge Fugle fleies.  ,,Sildbæreren” att? 
ladelse at passere forbi en forstandig Fleiemand. eg Hjørme, 
e ' i 
er god, det vil sige, naar Vinden blæser fra det rett! ; 
| norner falmindeli8" 
jevnt langs Landet, kommer Lunden paa Vingerne, ! É 
