56 
ikke i Såvne at glide ud af Leiet og styrte i Afgrunden. Ild, | 
Tårv, Mad og Drikke m. v. er man forsynet med. Det lange 
grønne Græs ,,Lundasina'f, som altid findes, hvor Lunden bygger, 
Lunden selv, der staaer foran sin Hule som Manden for sin 
Huusdår, Bjergene ved Siden med Lomvien eller Riden, Solen 
paa Himmelen, det uoverskuelige Hav, den hvide Brænding 
langs Kysten, nogle Fiskerskibe i det Fjerne og Fiskerbaade 
1/a Miils Vei fra Kysten, alt dette fryder Oiet. Man begynder at 
vælge sig de bekjendte eller. ubekjendte Pladser til ,,Flejesetser”, 
gjår den Ubekjendte, som fårste Gang har spundet den lange 
Traad nedad Klippevæggen, bekjendt med Stedets Leilighed og 
paaminder ham om Forsigtighed, taler om dem derhjemme ved 
Årnen, Som man nu er noget afsondret fra, og såger i Herrens 
Navn hver: til sin Plads for at fleie. Om et Par Dage kan man 
vente Baade under ,,Landet”” efter Fangsten;' man kan da håre 
Tidender fra Hjemmet og medsende gode ,,Qvanner'"", Angelica, 
til Slægt og Venner. Man veed ogsaa, at der daglig vil kommé 
Folk paa ,,Eggen"" for at spårge eller dog see, hvorledes det 
staaer til, idet man ovenfra tæller Mændene i Bjerget til man 
faaer Oie paa dem Alle. Er Bjerget ikke for håit, kan. man raabe 
op til dem, hvorimod man ikke kan forstaae hvad de deroppefrå 
raabe ned; thi Lyden forplanter sig lettere opad end nedefter. 
Er ,,Attenf god, flyver Lunden let, og man kan gjåre en m 
Fangst og faae nok at kaste ned paa Såen, for at dette igjen 
kan fiskes op af Mandskabet paa Baaden; hvilket er lettere end 
at hale Fangsten op paa Eggen og bære den bjem. 
Saalænge Mandskabet er i Bjerget, har man ingen Ro påå 
sig bjemme, man glæder sig vel til Fangsten, men man er dog 
gladere, naar denne er vel overstaaet, især naar den har fundel 
Sted i et ,Land%, hvor der tidligere er indtruffet Ulykke, og Som 
derfor ikke besåges igjen i mange Aar. Jeg har saaledes bivaanet 
- ; Er e == il Bygden 
Nedfiringen i et Lundeland (Ingjarstéa, henhørende ti 
Saxen), som har ligget ubesågt i 30 Aar, fordi en Mand var Mr 
slaaet ibjel der ved »Omankastf 2; Nedskridning af Steen. afskeden 
