63 
baade Vinter og Sommer sees den ude paa Havet såndenfor 
Færåerne, 10 til 20 Mile fra Land. 
Reden bygger den paa Klippevægenes Afsatser, i det Steen- 
gruus, som skaller af Klipperne og samler sig. paa Afsatserne 
blandet med Jord. Den lægger midt i Mai eller senere et eneste 
Æg, som i Stårrelse ialmindelighed staaer imellem Huusandens 
og Gaasens, men kan variere meget i Stårrelse. Farven er 
hvid, og Æggene have en trannet Lugt ligesom selve Fuglen, 
der vedligeholder sig i flere Aar. 
Dens Næring bestaaer fornemmelig af .Aadsler af Hvaler 0. 
S.v. Med Fiskelever kan man lokke den saa tæt til Baaden, at 
den kan gribes men Hænderne, for ikke at tale om, at man kan 
fange den med Krog med Lever til Mading. 
Jeg har selv været paa en af dens Ynglepladser. Fuglen 
er ikke sky, naar den sidder paa Reden, og man kan underti- 
den gribe den med Hænderne; med en Fuglestang kan man let 
fange den paa Reden. 
Dens fårste Forsvar er at språite Tran paa dens Fjende, men 
den. værger sig ogsaa ved at bide. 
Den fanges ikke, da Kjådet ikke spises, og Fjerene forme- 
delst deres stærke Lugt ere ubrugelige. Man er dog nu be- 
Byndt at benytte Ungen Esrom »Lujren$, 
107. Løg catarractes Illig. 
Dansk: Stor- Kjove, Skue, 
Færéisk: Skuir, 
ankommer midt i April og drager bort i Begyndelsen af October. 
Den forfølger de større Maager, især Larus fuscus, og plager 
dem, indtil de have afgivet deres Bytte. Den såger derfor ud 
Paa Havet og holder sig til Sildestimerne, hvor den foråvrigt 
NM lt fisker. Men. den lever ogsaa af Hvalaadsler, lader 
Sig gjerne fange paa Krog med Spæk eller helst Fiskelever til 
Lokkemad , råver Æg og dræber endog Lam, Gjæs, Ænder og 
andre Fugle, som den med et eneste Hug slaaer ibjel og der- 
