ta tir te Bd Crale rer Es SED] 
SE ENE SEE ER Te Fed tee] VIP INIE 
65 
den maa afgive sin Fangst, som Kjoven da griber i Luften. Det 
er endog røårende at see med hvilken Smidighed og jamrende 
Skrig Riden såger at undgaae dens Anfald for at bevare sin 
ofte suurt erhvervede Fangst, der er bestemt for dens længsels=- 
fulde Unger. Man har heraf dannet Ordsproget om en Stærkere, 
der plager en Svagere, at det er, som naar ,Tjegvi pujnur 
Ridef, Ogsaa Lunden maa afgive sin Fangst, naar Råveren træffer 
den paa sin Vei. i 
Naar man nærmer sig dens Rede, skyder den ned paa For- 
Styrreren,; men kommer man ganske nær til Reden, anstiller den 
sig, som om den var lemlæstet, idet den kaster sig paa Jorden 
og flagrer omkring med en ynkelig Stemme. 
Den varierer hyppigt med hvid Bug. Denne Varietet kaldes 
derfor ,Qvujtibdkir »QvujttjegviY (Hvidkjove); den findes jevnlig 
Pårret med den almindelige, og jeg har derved kunnet overbevise 
mig om, at begge Kjån ruge. 
En anden Varietet med en stor hvid Plet paa Forvingen og 
em mindre paa Struben er sjeldnere. 
110. Lestris cephus Briinn. 
Dansk: Struntjæger, Kjove, 
Færoisk: Tjegviy 
sidst i Juni 4860 skjåd jeg et Exemplar og saae flere, 
111. Larus canus Linn. 
Dansk: Stormmaage, 
Færéisk: Ujslandsmåasi, 
forekommer undertiden om Foraaret, og jeg har seet flere Exem- 
blarer af den. 
112. Larus marinus Linn. 
Dansk: Svartbag, 
Færéisk: Svartbeåkur, Ung: Beåkskuri, Skuri, 
"pholder Sig her hele Aaret igjennem. " Den nærer sig for- 
"emmelig af Sild og Sei og opholder sig derfor meest paa 
5 
