"Omstændighed, at Skjællene savne Kjol og Analaabningen 
297 . 
ligere er den senere bleven charakteriseret i ,Zoology of the 
Voyage of H. M. S. Erebus & Terror, pt. VI. Reptiles£, p. 5. ved . 
samme Forfatter. Hvad der foreligger om denne Art er imidlertid 
endnu saa ufuldstændigt, at det kunde synes voveligt at opstille en 
anden Art ved Siden af den; men hvis det, der er meddeelt om 
den, blot er nogenlunde rigtigt, kan der dog neppe være Tvivl 
— om, at min Delma Målleri er forskjellig fra Grays D. Fraseri. 
Den foreliggende Form afviger nemlig fra Grays Beskrivelse 
og Afbildning deels derved, at den ikke har mere end eet Par 
Frontorostralskjolde [Grays frontal shieldse], uagtet Gruppen 
»Pygopidæ” udtrykkelig siges at have 2-3 Par saadanne, og Af- 
bildningen af Delma Fraseri (Fig, 3 a) ogsaa tydeligen viser 10 
Par saadanne Skjæl eller Smaaskjolde bagved Nasalskjoldene; 
fremdeles er Pupillen ikke elliptisk og opret”, men rund, og 
-medens man af Afbildningen (Fig. 3) maa faae det Indtryk, at 
D. Fraseri er et Dyr med en kort Krop og en lang, tynd Hale, 
have vi her for os et Dyr med en langstrakt Krop og en for- 
holdsvis kort Hale. At Hovedet hos den Grayske Art betegnes 
Som ylangagtigti”, medens det hos Pygopus (Hysteropus) kaldes 
»kort, afrundet og afstumpetf”, kan der neppe tillægges nogen 
Sånderlig Vægt, da man ikke bliver nogen saadan Forskjel vaer 
ved at sammenligne Figuren af Delma Fraseri (Fig 3 a) med 
Grays Afbildning af Pygopus squamiceps i det nys anfårte Rei- 
Seværk (Erebus & Terror). Derimod vilde de ovenfor anfårte 
Forskjelligheder i Henseende til Pupillens Figur og Legemsfor- 
men maaskee i Manges Øine være tilstrækkelige til at vække Tvivl, 
om den foreliggende Form virkelig er en Delma i den Grayske 
Betydning ; men deels er det maaskee uvist, om man ganske tår 
Stole paa Grays Fremstilling af disse Forhold, deels er den 
Porer, 
Samt at Bagfådderne ere ganske korte og savne den for eee npes 
g tilstrækkelig Grund til 
Charakteristiske Skeform, efter min Menin : 
Forhold ere vist- 
åt henfåre den til Delma-Slægten; thi de nævnte 
nok netop de Hovedforhold, hvorved Delma kan skjelnes fra Hyste- 
