SCHÖYEN: LYC^NA ARGUS-iEGON-GRUPPEN. 45 



deles besternt og iöinefaldende dersiden samtlige mindre rene 

 ved gjennemgaaende renere og og derfor heller ikke saa skarpt 

 derfor langt skarpere fremtrse- fremtraedende. Feltet indenfor 

 dende hvide Tegninger paa begge det rödgule Baand paa Bagvin- 

 Vingepar. Feltet indenfor det gerne har kun en Rad pilfor- 

 rödgule Baand paa Bagvingerne mige hvidagtige Pletter, og paa 

 sammenhaengende hvidt, hvorhos Forvingerne er det smale Felt i 

 det smale Felt längs Yderkanten Yderkanten ikke hvidt, men af 

 af Forvingerne dannes af lige saa samme gråa Farve som Vingen 

 rent hvide Buelinier som paa forövrigt. 

 Bagvingerne. 



Har man först engang ret sat sig ind i de her fremhaevede, 

 for hver af Arterne karakteristiske Eiendommeligheder i Udse- 

 endet, saa vil man i Regelen kun i sjeldne Undtagelsestilfaelde 

 finde sig nödt til at ty til Undersögelsen af de plastiske Karak- 

 terer ved Hjaelp af Mikroskop eller Loupe for at komme til et 

 fuldt sikkert Resultat; i Regelen vil man efter nogen Övelse 

 uden synderlig Vanskelighed blot efter Farveforskjellighederne 

 kunne med Sikkerhed henföre saavel Han- som Hun-Exemplarer 

 til den rette Art. Det er forresten Hunnerne, der kunne frem- 

 byde de vanskeligste Tilfaelde, idet deres Udseende hos begge 

 Arter er större Variationer underkastet end Hannernes. I Hel- 

 lem- og Sydeuropa synes begge Arters Hunner naesten altid at 

 vsere brune paa Oversiden, dog förekommer ogsaa her af argy- 

 rognofno7i af og til Hunner med mere eller mindre blaat: det 

 er jo netop disse, der fra först af ere blevne tildelte Navnet 

 argyrognomon, hvilket af Staudinger som bekjendt benyttes 

 som Aberrations-Benaevnelse for de saaledes farvede Hunner. 

 Medens imidlertid denne Farvedragt hos Hunnen i Mellem- og 

 Sydeuropa kun förekommer enkeltvis og som ren Undtagelse, 

 danner den hos os tvertimod Regelen, idet som ovenfor naevnt 

 vore Hunner af denne Art somoftest ere mere eller mindre blaa- 

 farvede, kun sjeldnere brune. ^-^^«-Hunnerne derimod bibe- 

 holde gjerne ogsaa hos os sin saedvanlige brune Farve, hvilket 

 imidlertid ikke hindrer, at man jo ogsaa kan finde Hunner af 

 denne Art blaafarvede, men dette förekommer ialfald kun sjeld- 

 nere. Overhovedet kunne som sagt Hunnerne af begge variere 

 ganske betydeligt i Henseende til Oversidens Farvetegning, baade 



