48 ENÏOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 88 2. 



Navnlig hos Hannen af œgidion bliver Undersiden saerdeles 

 lys, hvorved den erholder et temmelig ^^<?«-lignende Udseende, 

 saa meget mere som den i Regelen ogsaa har hele Feltet inden- 

 for det rödgule Baand paa Bagvingerne hos begge Kjön helt 

 sammenhaengende hvidt, hvorved Ligheden med œgon bliver endnu 

 mere skuffende. Disse Eiendommeligheder ved Undersiden er 

 det vistnok ogsaa, der har forledet Wallengren til at henföre 

 Zetterstedt's Argus idas til œgon, medens den i Virkeligheden 

 tillhörer var. œgidion og intet har med œgon at gjöre. Saavel 

 Zetterstedt's Beskrivelse^ som de af ham opgivne Forekorhst- 

 steder (bl. a. Tromsö og Bossekop, hvor det senere noksom er 

 konstateret, at kun œgidion og ikke œgon förekommer) havde 

 forlaengst haevet enhver Tvivl hos mig i denne Henseende. Da 

 imidlertid Wallengren i sin förnaevnte Afhandling^ iidtrykkelig 

 naevner, at han selv har undersögt Zetterstedt's Type-Exemplarer, 

 og desangaaende udtaler: »bland alla de originalexemplar till 

 Argus idas, som jag granskat, fanns också icke ett enda, som 

 tillhörde L. calliopis, utan voro de alla L. œgon», fandt jeg 

 det fornödent at söge fuld Vished tilveiebragt ved en direkte 

 Undersögelse af disse samme Exemplarer, hvortil jeg ogsaa ved 

 Hr Prof. Qvennerstedt's velvillige Imödekommenhed er bleven 

 sat istand. Paa Anmodning har jeg nemlig erholdt tilsendt til 

 Granskning de i Zetterstedt's Samling i Lund vaerende Exem- 

 plarer af hans idas, i alt lo Stykker. Det viste sig at vaere 7 

 Hanner af œgidion, hvoraf i fra Tromsö, i fra Talvik, i fra 

 Bossekop (maerkelig nok etiketteret som A. idas 9); i fra- Östre 

 Naess i Vaerdalen, i fra Alstahaug ved Levanger, i fra »Mull- 

 fjellet» (hvor?) og i uden Lokalitet (mere naermende sig Hoved- 

 formen og neppe arktisk) ; de 3 övrige var Hunner, alle tilhö- 

 rende œgon, men ikke försynede med Lokalitets-Etiketter. Heraf 

 fremgaar altsaa, at de af Zetterstedt for hans idas anförte ark- 

 tiske og nordlige Lokaliteter kun kunne tages til Indtaegt for 

 œgidion og ikke for œgon, idet der intet Bevis foreligger for, 

 at de 3 œgon-Unnner, der sandsynligst turde stamme fra det 

 sydlige Sverige, skulde vaere fundne nordpaa. Se der et Exempel 

 paa, hvor let Forvexlinger kunne opstaa i denne Gruppe og til 



' Insecta Lapponica, p. 913. 



^ Öfvers. Vet. Akad. Förhandl. 1855, p. 210. 



