146 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 88 2. 



de 8 första lederna af flagellum tillsamman. — Färg och 



storlek som föregående S. lœviuscula Först. 



Honor. 



Antenner Il-ledade. Flagellum med 3-ledad klubba, skaftet så 

 långt som de 8 första lederna af flagellum. — Gulröd, 

 pannan, ryggen och till en del sidorna af thorax brun- 

 aktiga; abdomen brunsvart. L. 3 — 3,5 mm. S. laeviuscula Förster. 

 Af S. nitidula, med 12 -ledade antenner, har jag ännu ej träffat 



exemplar. 



Ha7ia7'. 



Svarthrun. Mandibler, antenner, kanterna af pronotum och 

 fötterna gulbrunaktiga. Föga behårad. Hufvud och tho- 

 rax fint strierade och nästan matta. Mandiblerna, fram- 

 delen af mesonotum, basaldelen och den sluttande delen 

 af metanotum, petiolus och abdomen glänsande. Anten- 

 nerna, 13-ledade, skaftet kortare än de 3 första lederna 

 af flagellum tillsamman. L. 3,5 mm S. nltidula Nyl. 



Anm. Att jag i denna preliminära förteckning upptagit Nylanders och 

 Försters arter som skilda, har mera skett derför, att jag velat, på 

 ett så i ögonen fallande sätt som möjligt, fästa uppmärksamheten på 

 båda dessa formers tillvaro i vårt land och nödvändigheten af deras 

 närmare studerande, än derför att jag är bestämdt öfvertygad om att 

 de anförda karaktererna äro fullt konstanta. Att antalet leder å an- 

 tennerna kan variera, är en känd sak (jag eger dessutom själf en Sten- 

 amma med" blott 10-ledad antenner!), men då med det olika antalet 

 leder i detta fall följer en konstant olikhet i form, ehuru denna olik- 

 het ej af andra myrmekologer iakttagits, synes mig förhållandet- förtjäna 

 uppmärksamhet. Så mycket är visst, att såväl FÖRSTER som Mayr 

 misstaga sig, då de påstå att Nylanders uppgift om de 12 -ledade 

 antennerna hos hans nitidula måste bero på ett skrif- eller observa- 

 tionsfel. Båda de anförda formerna äro hos oss ungefär lika allmänna, 

 såväl på fastlandet som på Gotland. Ännu en annan omständighet 

 bör framhållas. De här efter Mayr och Forel beskrifna hanarne hafva 

 13-ledade antenner. Hos det närstående slägtet Leptothorax är re- 

 gel, att då ^ och $ hafva 11 -ledade antenner, hafva (J' 12 -ledade och 

 då lederna hos ^ och O äro 12, hafva ef 13; således alltid (J' en led 

 mera än ^ och O^ och detta är så karakteristiskt för flertalet europei- 

 ska myror, att de enda mig bekanta undantagen finnas inom slägten 

 Strongylognathus C^ 9 12 leder, ef 10), Tetramorium (^' $ 12 

 leder, -f 10), Solenopsis (^10 leder, $ 11 och cT 12) och Aner- 

 gates ($ och (/' båda 11 leder). Enligt analogi skulle således de hit- 

 tills kända Stenamma-hanarne med 13-ledade antenner tillhöra for- 

 men nitidula Nyl., emedan det ännu skulle återstå att upptäcka en 

 (j^-form med 12-ledade antenner, som skulle tillhöra formen Iseviu- 

 SCUla Först. Det är härpå jag velat fästa forskares uppmärksamhet. 



