lyo ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 882. 



sida om bakloben, fläckar framför höfterna, sista ventralsegmen- 

 tets bakrand och en fln Hnie längs connexivi utrand rödgula; 

 ben och antenner svarta; pronoti framhörn tuberkelformigt upp- 

 höjda; buk lindrigt kölad, särdeles hos hanen; baktarsernas för- 

 sta led dubbelt längre än den andra. 12 — 14 mm. 1. 



J. Sahlb., 1. c. 251, 2. Cimex najas De Geer, Mém. III,. 

 311, T. XVI, spec, alatum, sec. sp. typ. 



Sällsynt. Sverige: Skåne, Wallengren, Östergötland, Hag- 

 lund. Finland: Åbo skärgård i en hafsvik, Förf., Nyland,. 

 JusLiN, Södra Karelen och nordhgast vid Teisko i Tavastland,. 

 J. Sahlberg. 



3. G. najas De Geer, auct. : lik föregående, men afviker 

 genom gråaktig, finare pubescens på undre kroppssidan, betyd- 

 ligt kortare bakhörn på sjette abdominalsegmentet, kortare geni- 

 talsegmient, tjockare antenner, pronoti framhörn afrundade och. 

 icke framskjutande, icke kölad buk, samt genom baktarserna, 

 hvilkas första led är blott V3 längre än den andra; pronoti gula 

 sidolinie saknas, men på mesosternum finnes en gul fläck. 13 — 

 16 mm. 1. 



De Geer, Mem. III, 311, 39, T. XVI, ff. 8 — 11 [Cimex), ^ 

 spec, aptera. Stal, 1. c. 396 {Hygj-otrecims). J. Sahlb. 1. c. 

 252, 3 (Hydrometrä). Hydrometra lacustris Fall., H. Sv.. 

 159, I (partim). H. paludiwi Zett., Ins. Lapp. 281, i. H. 

 aptera Boh., Öfv. Vet. Ak. Förh. 1852, 79, 38. 



Här och der i södra Sverige: Skåne, Småland, Öland; i 

 sydöstra Finland allmän, nordligast i Savolaks, Tavastland, J.. 

 Sahlberg, Österbotten, Wasastjerxa. — Vanligen vinglös. 



4. G. aspera Fieb. : svart, undertill silfvergrå. pronotum 

 med en linie framtill och största delen af disken, hufvudets spets,, 

 antenner utöfver midten, rostri tredje led bakom midten, en smal 

 strimma nedanför pronoti sidorand sträckande sig framåt ända 

 till spetsen, ett streck framför framhöfterna, en fin linie på yttre 

 sidan af bakre höfterna, abdomens sidorand (undertill smalt) och 

 benen rödgula; främsta lårringarne, en bred strimma på utsidan 

 af framlåren och bakhöfterna ofvantill svarta; buk fint fårad på 

 midten och tecknad med längslinier af fin silfverpubescens. 10 

 — II mm. 1. 



