172 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 882. 



Allmän öfver hela området ända upp i Lappmarken. Ofta 

 äro täckvingarne förkortade, knapt nående till fjerde dorsalseg- 

 mentets spets, och flygvingarne inga. 



7 . G. odontogaster Zett. : svart ; thorax såsom hos föreg. ; 

 prosternum med ett streck på hvardera sidan framför höfterna, 

 abdomens sidorand (smalt), framhöfter och lårringaa-, dessa med 

 undantag af en fläck undertill, framlårens bas, bakhöfter och lår- 

 ringar undertill samt baklår gulaktiga, dessa ofvan bruna; honans 

 buk svart. 7 — SVg mni. 1. 



Zett., Ins. Lapp. 282, 3 {HydromeU^a). J. Sahlb., 1. c. 

 257, 7 (id.). Stål, 1. c. 398, 4 {IJmnoU-echus). 



På stillastående och långsamt rinnande vatten, äfven vid 

 hafskusterna ; hela Sverige och Finland längst upp i Lapp- 

 marken, der den vanligen är kortvingad med täckvingarne knapt 

 uppnående andra dorsalsegmentets bas. Norge: Dovre, Fin- 

 marken. 



8. G. argentata Sghumm. : mycket lik föregående, men 

 än mindre, abdomens gula sidorand framtill afsmalnande och af- 

 kortad, framlåren vid basen blott innantill gula, baklåren ofvan 

 helt svarta, bakre höfterna helt svarta eller någon gång under- 

 till i spetsen gulaktiga ; baktibier och -tarser kortare, hanens buk 

 oväpnad; stundom saknas pronoti spetslinie. 6 — 7/^^ ^^'^^ ^• 



Stål, 1. c. 398, 5 (Lhrntotrechus). J. Sahlb., 1. c. 258, 

 8 [Hydrometrd). 



Sällsynt. Sverige: Stockholm, Stål, Östergötland, Hag- 

 lund; Finland: södra Tavastland, Nyland, s. Savolax, Karelen, 

 ända upp vid Tiudie i Ryska Karelen, J. Sahlberg. 



(Forts.) 



