ENTOMOLOGIEN 1 RATTSMEDICINENS TJENST. 4 1 



»durkslag, dels ersatta, i en stor utsträckning, af ett gulaktigt, 

 > pulverformigt ämne. Större delen af bensystemet är blottadt från 

 »hud och muskler och i stället betäckt med ett slags damlikt 

 »pulver, som under mikroskopet befinnes helt och hållet bestå 

 >af lemningar — de tomma ombytta hudarne — af en acarus- 

 »art, Tyroglyphus longior, samt deras exkrementer. 



»Hvad likets inelfvor beträffar, så finnas de icke mera till, 

 »utan äro ersatta af en svartaktig massa, i små klumpar, med 

 »en genomträngande lukt af gammalt vax. Det inre af hufvud- 

 » skålen är likaledes fyldt af en groft pulverformig, svartaktig 

 »massa med små glänsande flittror bildade af kolestearin-kristal- 

 »ler. I dessa massor, synnerligen den, som uppkommit af hjer- 

 »nan, ser man ytterligare en stor mängd af ofvannämda flugors 

 »kokonger och dessutom puppkokonger af insekter, hörande till 

 »en annan ordning. De äro af två slag, med afseende på stor- 

 sleken, och kännas lätt igen såsom varande qvarlefvor af Der- 

 •»mestes och Anthrenus. Genom noggrant eftersökande påträffas 

 »ett par döda fullvuxna individer, hvarigenom arten kunde be- 

 ? stämmas till D. lardarius L. och A. viuseonim Gyll. Det är 



> dessa insekter och deras larver, hvilka hafva borrat de ofvan- 

 »nämda små hålen i olika riktningar genom betäckningarne eller 

 »genom den organiska massa, som ännu finnes å några ställen 

 ;> under desamma. 



»En del af den hårbeklädda huden med ännu qvarsittande hår 

 »är så att säga späckad med oerhördt stor ohyra och dess ägg; 

 >divarje hår är såsom ett spett fullsatt med gnetter^^ ^^%% ^f l^uf- 

 vudlusen), »och de fullvuxna individerna af arten Pediculus ca- 

 ■äpitis L. hafva uppnått en märkvärdig utveckling. Denna ohyras 

 »död är samtidig, på några dagar när, med ifrågavarande barns, 

 »ty dessa parasiter kunna icke föröka sig på andra än lefvande 

 »kroppar och kunna icke lefva på kadaver. 



»Se här de upplysningar, som vi kunnat hemta af det före- 



> gående rörande den tid, som antaghgen måste hafva förflutit 

 »efter barnets död. 



»Då ett lik är utsatt för luftens fria tilltiäde, angripes det 

 »hastigt af en massa insekter, hvilka komma för att lägga sina 

 ?igg på dess yta och isynnerhet i ingångarne till den döda krop- 

 pens naturliga mynningar. De ur äggen kläckta larverna ge- 



