42 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT T 883. 



»nomtränga liket i alla riktningar för att nära sig af dess vät- 

 »skor och framförallt verkställa dess tillintetgörelse. På detta 

 »sätt verksamma äro framför andra Sarcophagernas grupp bland 

 »flugorna och somliga skalbaggar, af hvilka vissa arter tränga in 

 »t. o. m. under huden, såsom arterna af slägtet Silpha. Flug- 

 >> larverna, vanligen af allmänheten kallade köttmaskar eller lik- 

 smaskar, samt skalbaggslarverna äro tillräckliga för att nästan 

 »helt och hållet uppsuga likets vätskor och bringa detsamma nära 

 »nog till ett skelett, ännu genomträngdt af de feta syror, som 

 »äro kända under namn af lik-fett. Nu inställa sig Dermestes- 

 » larverna, hvilka förtära, intill sista spåret, allt hvad som finnes 

 »af fett. Då Dermestes slutat sitt arbete och liket blifvit redu- 

 »ceradt till liksom en mumie, så blifva de torkade organiska de- 

 »larne, senorna, huden och de muskelpartier, som sparats af fö- 

 »regångarne, angripna 2Ji Anth-enus-2.xX.^x och akarider af slägtet 

 » Tyroglyphus, hvilka lefva i affall efter andra och hvilka uppträda 

 »i myriader och bringa till ett pulver allt hvad som återstår af 

 »organiskt ämne ända intill benen. 



»I förevarande fall var liket icke öppet utsatt för luftens 

 »fria tillträde, men lådan, som omslöt detsamma, hade bräderna 

 »illa sammanfogade, så att mellan dem funnos springor af åt- 

 » minstone 2 miUimeters. bredd. Häri ligger orsaken till det för- 

 shållandet, att de stora likätande skalbaggarne och de stora ar- 

 » terna af flugslägtena Calliphora, Sarcophaga och äfven Lucilia 

 »icke hade kunnat intränga i lådan. Endast två små arter af 

 »dipterer, Sai-cophaga laticrus och Lucilia cadaverina hafva lyc- 

 »kats intränga till liket, och det är deras oräknehga larver, al- 

 »strade i flera generationer, hvilka hafva börjat förstörelsearbetet 

 »å liket efter unge Robert, och qvarlemnat dessa otaliga pupp- 

 »omhöljen, af hvilka tygstyckena äro uppfylda. Larverna af dessa 

 »flugor utveckla sig ganska hastigt, i det att mindre än en må- 

 »nad är tillräckhg tid för dem för att uppnå puppstadiet, och i 

 »det närmaste samma tid behöfves sedan för flugans fullkomliga 

 »utveckling. En generation har sålunda en tillvaro af sex vec- 

 »kor eller två månader och afkomman förökar sig enligt en sti- 

 » gande geometrisk progression, hvilket förklarar den oräkneliga 

 »mängden af tomma larvhudar, som de efterlemnat. Denna för- 

 » ökning har sannolikt egt rum under flera månader. Härvid 



