66 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 883. 



her, da vi ingen tid havde at spilde og desuden håbede at 

 kiinne dvfele en dags tid her pa tilbageveien. Her ftk vi den 

 förste alvorhge mindelse af de ubarmhjertige plageånder, der så 

 trofast tappede vört blod ved dag og nat, men som vi ikke skal 

 ofre flere ord på, da enhver, der foretager en landreise her nord, 

 ved at berette om deres bedrifter, og både Sandberg og jeg er 

 tålelig haerdede ved en mangeårig praksis. En halvvoksen pige 

 trillede vor bagage på den gode kjörevei i en smeitende solvärme,, 

 og ved middagstid stod jeg for förste gang ved den flade bred 

 af »Coalme-javre» ved gården Svanvik; stråks ovenfor husene 

 havde jeg hävt den store overraskelse at mode en veritabel Ci- 

 cindela syjivaiica, men i Syd-Varanger hörer nu engang entomolo- 

 giske faenomener til dagens orden. L^engs veien flöi mange gode 

 arter, deriblandt Anar ta funeh-is og O en. norna, desvaerre kunde 

 vi kun tage, hvad som böd sig til under den värme march; jeg 

 havde her den fornöielse at knaekke ringen på den eneste håv, 

 jeg havde med, en kilde til megen sorg i de folgende 8 dage. 

 Vor båd med de 2 forud tilsagte skydskarle traf vi på den rus- 

 siske side omtrent midt på den östlige b/ed, og fra nu af var 

 vi afhaengige af Nils Melsli og Isak Kivilompola, hvoraf isaer 

 den förstnaevnte viste sig som en i alle henseender udmasrket 

 omhyggelig'og dygtig förer, der vandt vor ubetingede agtelse og 

 tillid. Uden Sandbergs store kyndighed i Suomi's blöde tunge- 

 mål, skulde mange vanskeligheder have frembudt sig for os på 

 denne tur og meget interessant gået tabt for mig, navnlig af de 

 ejendommelige forholde, under hvilke den fåtaUige befolkning her 

 förer sin ensomme tilv^erelse, men hvori jeg nu fik et indbHk, 

 som förekom mig at frembyde naesten Hgeså stor intéresse som 

 de entomologiske företeelser. Med föielig vind gik det raskt 

 henover det store vandspeil, snart var vi inde i elvelöbet og 

 nåede noget ud på eftermiddagen den förste fos, »Melkefos» 

 (Maido-guösk, Maito-koski), hvor bådene måtte traekkes overland. 

 Her var en god fangstplads på en myr, vi tog Acronyda auri- 

 coma, Agrotis conflua, Anarta hohemanni, Scoijaria gracilaris m. fl. 

 og så flere Noctuer, der ikke lod sig fange. Ud på aftenen rö- 

 bede en stasrk fossedur, at vi nu naermede os den bekjendte vakre 

 »Rämä-guösk (Hakoköngäs»), af Frus urigtig benaevnt »Männikö- 

 koski», ofte kaldet »Mennika-fos», der nu förte en sv^er vand- 



