136 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 883. 



Funnen i Pargas socken (Abo skärgård) i en Sphagtium- 

 tufva på kärrig ängsmark den 28 Juni, 



Denna lilla art är af samma storlek som P. formicetoi'iun 

 BoH., hvilken den äfven liknar till kroppsform och glans; men 

 den skiljer sig genom becksvarta antenner (hos /o?'?mcetorum ler- 

 gula), beckfärgade lår, hemielytra starkare stötande i lergult och 

 med tydligt svartbruna innanränder på clavus, som vid basen 

 äfven är bredt svartbrun; cuneus är helt och hållet svartbrun 

 (medan den hos formicetorum på sin höjd stöter något i brun- 

 aktigt); slutligen är pubescensen tydligt gröfre, än hos denna se- 

 nare art, baktibierna deremot kortare hvithåriga. Från P. par- 

 villus Reut, afviker den genom betydligt mindre storlek och ge- 

 nom tibierna, som äro helt fint och kort hvitaktis^t småhårio;a 

 (medan de hos parvidiis äro försedda med långa utstående hår, 

 en karakter, som hittills bUfvit förbisedd). ^ Slutligen kan den 

 icke förvexlas med P. ctwsitans Fall., hvilken är dubbelt så 

 stor och har starkt glänsande, hkasom fernissade cuneus och em- 

 bolium, detta senare beckbrunt (under det embolium hos P. 

 sphagnicola knappast är mörkare än corium). Kroppen är beck- 

 svart, glänsande, aflångt omvändt äggformig. Hufvudet är knapt 

 längre än bredt, då ögonen medtagas, försedt med sex utstående 

 fina borst, två i spetsen af clypeus och två vid hvartdera ögats 

 inre rand. Ögon bruna. Rostrum lergult, räckande utöfver 

 midten af mesosternum. Antenner beckfärgade, ljust gråhåriga, 

 andra leden så lång som pann-afståndet mellan ögonen, tredje 

 litet kortare än andra och lika lång som fjärde leden. Pronotum 

 så långt som hufvudet, vid basen bredt och svagt urbugtadt samt 

 nästan dubbelt bredare än långt, vid spetsen lika bredt som 

 långt, de räta sidorna måttligt konvergerande mot spetsen och 

 före denna lindrigt afrundade, försedda med två utstående fina 

 borst, ett nära basalhörnet och ett annat litet bakom spetsen, 

 som eger en mycket fin list mellan framhörnen; disken f"ramtill 

 lindrigt konvex, slät, bakom de två främre tredjedelarne djupt 

 intryckt och tydligt på tvären småstrimmig. Scutellen becksvart, 

 spetsdelen tvärstrimmig. Täckvingarna fullt utbildade, blekt ler- 



^ Honan af P. parvtdus, som ännu är obeskrifven, afviker från hanen 

 genom färgen på hemielytra, som icke äro bruna, utan till färg och teckning 

 snarlika dem hos P. sphagnicola. 



