204 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 883. 



på Corylus avellana. Minan är i början bred och platt, blir se- 

 dan mera hvälfd; den lösa epidermis är lagd i långsgående veck. 

 Slutligen sammandrages minan, så att den lösa epidermis synes 

 blott såsom en smal strimma. 



B) Baslinien mer eller mindre slingrande (ej rät). 

 i) Thorax utan hvit midtellinea. 



17. L. viminiella (Staint): hufvudhår ockragula; thorax 

 mörkt ockragul; framvingarne mörkt ockragula, glänsande, med 

 en ej till midten räckande, slingrande, ljust ockragul, otydlig, 

 från basen utgående linea; i framkanten 4, i inkanten 3, otyd- 

 liga, obestämda, ljust ockragula, hakformiga fläckar, af hvilka 2:dra 

 paret är inåt svagt mörkkantadt; i vingspetsen ett svart streck, 

 som sträcker sig ofta in emellan 2:dra fläckparet; fransarne gul- 

 grå utanför den bruna delningslinien ; bakfötternas tarser ej eller 

 otydligt mörkfläckiga. L. e. vsp. 8 — 9 millim. 



Staint. Man. II. 420. Hein. & Wocke. Schm. II. 2, 674. 



I södra Sverige. Larven ljust bernstensgul, med mörkare 

 ryggkärl och blekbrunt, på sidorna mörkare hufvud; på çide seg- 

 mentet en orangegul fläck; 3:dje och 4:de segmenterna bredast. 

 Såsom yngre är den mera gröngul med mörkgrått ryggkärl. Mi- 

 nerar på undra sidan af bladen på Salix caprea och S. viminalis. 

 Minan är belägen mellan 2 sidonerver och sträcker sig från mid- 

 telnerven ut mot bladkanten, hvarvid bladet blott svagt krusas. 



18. L. salicicolella (Sircom.): hufvudhår ockragula; thorax 

 rödgul; framvingarne rödgula, glänsande, med en ej till midten räc- 

 kande, slingrande, hvit, ej mörkkantad, från basen utgående linea; 

 utanför denna ett starkt vinkelformigt brutet, inåt svart begrän- 

 sadt, hvitt, stundom i vinkeln genombrutet tvärband och der 

 utanför i framkanten 3, i inkanten 2 hvita, hakformiga fläckar, 

 af hvilka i:sta paret är inåt mörkkantadt; i inkanten nära ba- 

 sen en hvit fläck; i vingspetsen en svart, stundom obestämd 

 punkt; fransarne gulaktigt hvitgrå utanför den matta delnings- 

 linien; bakfötternas tarser ofläckade. L. e. vsp. 7 — 9 mihim. 



Sircom. Zoologist 1848, 2271. Staint. Man. II. 418. 

 Hein. & Wocke Schm, IL 2, 679, caprœella Frey. Tin. 348. 

 H. S. V. 325 f. 786. 



Funnen i Skåne. Larven hvitgrön, med grönt ryggkärl och 

 på 9:de segmentet en orangegul fläck; hufvudet brunt; 2:dra — 



