104 W. C. Brøgger. 



vilde være af hængig af vind og veir , om dette skulde blive 

 mig ugunstigt. Endelig var det jo ved Drøbak at M, Sårs 

 endnu 1865 i størst mængde gjenfandt ikke faa for fjorden nye 

 arktiske dyrformer, der her lige siden glacialtiden saa tappert 

 har fristet livet under alle omskiftelser, skjønt bunden har hævet 

 sig og klimats varme har tiltaget siden de dage. Disse ark- 

 tiske udliggere, som Forbes kakler dem, ønskede jeg især 

 at faa et nøiere kjendskab til, rigtignok mere for at faa et 

 levende indtryk af de erfaringer, der tidligere var gjort 

 med hensyn til dem, end fordi jeg med mine smaa midler 

 kunde have synderligt haab ora at forøge disse med nye 

 kjendsgjerninger*) 



Det er dog ikke blot disse gamle former, man ved 

 Drøbak har fortrinlig anledning til at blive kjendt med; 

 men i det hele kan man maaske der lettere end noget 

 andet sted i fjorden studere faunan o^erhovedet, og blive 

 slaaet af, hvor broget den er sammensat at oprindelig 

 arktiske, boreale og lusitanske arter, et faktum, der ikke 

 er kjendt fra Kristianiafjorden alene, men ogsaa fra Vest- 

 landets dybe fjorde, og som ved de geologiske tidsrum med 

 sine omdannelser og veirskifter, det fortæller om , netop 

 gjør studiet af vore fjordfaunar saa interessant. H vad der 

 nemlig ved Drøbak gjør forholdene saa gunstige, er dette, 

 at man der finder alle disse 3 grupper af former forholds- 

 vis rigt repræsenterede paa et nogenlunde trangt og be- 

 grændset rum. 



Uagtet jeg vistnok senere opholdt mig nogle dage i 

 Vallø og Holmestrand, bliver det alligevel væsentlig Drøbaks 



*) Kristianiafjordens Mollusker er, som brkjendt, tidligere omhyg- 

 gelig undersøgt først af Asbjørnsen, senere af M. Sårs og sidst 

 af Jeffreys, der dog kun onihaudler de skaldækte former. 



