106 W. C. Brøgger. 



naar flere steder et djb af 60 favn. Den østligste af disse 

 to arme danner igjen en overordentlig trang og langstrakt 

 bugt (Hallangspollen), der gaar fra syd mod nord strax 

 ovenfor Drøbak. 



Bundens beskaffenhed er efter dybden meget forskjellig; 

 man kan vel adskille 3 slags: 1) lerbund, 2) grus- ogkoral- 

 bund, 3) fjeldbund. 



1. Paa store dybder og lige op til omtrent 40 favn, 

 enkeltvis endnu høiere, bestaar bunden nogenlunde iifor- 

 anderlig af et brunagtigt løst meget fint mudder, som næsten 

 ganske kan udskylles i et fint sold uden at efterlade syn- 

 derlig andet end af og til lidt raadden tang og desuden 

 de organismer, der lever paa bine dybder. Imidlertid vil 

 man i almindeligbed finde, at denne slags bund især paa 

 et dyb af 120—80 favn (Solbergmedet og Rødtangdybet) 

 holder sig ensartet. Paa mindre dybder 70—50 favn (f. ex. 

 ved Skipellemedet og strax nordfor dette ved Ellemedet) 

 vil man hyppig finde hint fine mudder aldeles opfyldt af 

 raadden — saakaldet „død" — „tang" (Zostera) , der i høi 

 grad vanskeliggjør undersøgelsen, men dog ofte giver tem- 

 melig rige fund. Paa endnu ringere dyb 60—40 favn (f ex. 

 her og der paa Stormedet) bestaar bunden ofte væsentlig 

 af et mere tæt og seigt blaaler, der klumper sig og derfor 

 vanskelig lader sig skylle. Jeg maa her foruden disse steder 

 endnu ganske som en undtagelse nævne en lokalitet med 

 lerbund, der gaar betydelig høiere op: nemlig den bugt, 

 der danner indgangen til det indre af Hallangspollen, nord 

 for Drøbak. Bunden bestaar der vistnok næsten overalt i 

 bugten af grus og grovt grusblandet 1er paa en dybde af 

 10—20 favn, men derhos i en ganske smal dybrende paa 

 25 favn af et løsere mudder og 1er , hvor faunan havde 

 ßtor lighed med de større dybders. 



