Kristianiafjordens Molluskfauna. 12' 



■ 



^V Dette forsøg paa at ordne de forskjellige arter efter 

 fl^^in oprindelse i tabeller efter dybden, føler jeg selv altfor 

 godt, kun er et forsog; mange feil vil hefte ved det, som 

 grundigere undersøgelser, end jeg har havt anledning til, 

 vil fremdrage: dog haaber jeg det ikke er ganske uden 

 værd. Skjønt jeg i det væsentlige har henholdt mig til 

 mine egne erfaringer, har jeg ogsaa i listerne optaget ikke 

 faa arter, som jeg selv ikke har paatruffet, men som er 

 anført af Asbjørnsen, Sårs og Jeffreys, dog kun, hvad jeg 

 for Drøbaks vedkommende ansaa for sikkert, for at samle 

 alt, hvad der hidtil i denne egn er fundet af marinemol- 

 lusker; navnlig maa jeg bemærke, at jeg, hvad Rissoa- og 

 Odostomiaarterne angaar , kun har kunnet anføre lidet, da 

 jeg endnu ikke tilstrækkelig paalidelig har faaet bestemt 

 mine explr. ; begge slægter ligesom tiere andre vil rimeligvis 

 ved nærmere undersøgelser paa de forskjellige dybder tindes 

 i langt flere arter end her anført. 



Med hensyn til dybderegionerne skal jeg kun gjøre et 

 par bemærkninger. Jeg har først og fremst faaet det ind- 

 tryk, at grændserne mellem dem i alle fald, naar man kom- 

 mer dybere end 10 favn, paa ingen maade er skarpe , men 

 at de tværtimod lidt efter lidt gaar over i hverandre, og 

 dernæst, at de i betydelig grad er afhængige af andre 

 forholde f. ex. strøm, forringelsen al våndets saltgehalt ved 

 ferskt vand fra bække og især af bundena beskaffenhed. 

 Paa Stormedet, 40—60 favn. hvor strømmen er stærk, gaar 

 f. ex. mange af den koralline zones og endog laminaria- 

 zonens arter ned, medens de ellers neppe tindes saa dybt, 

 endskjøndt bunden er anderledes. Som ex. paa hundens 

 indflydelse kan nævnes følgende. I den trange lerbunds- 

 rende udenfor Hallangspollen — den er saa snever, at jeg 

 undertiden ikke var istand til at tinde den igjen — træffer 



