Cuslacea decapoda. 191 



afbiUlcs af Forfallerne, derved at Brystskjoldets forreste Rand 

 ikke er ubevæbnet, men forsynet med en stærk Spina anten- 

 nalis. Dette var dog ingen Grund til at skille vor Form 

 fra den nævnte Slægt, hvis ikke nogle af Munddelene havde 

 frembudt Karakterer, som vi ikke have fundet angivne af 

 de Forfattere, der have behandlet denne Slægt. Som Karak- 

 terer for Slægten Äic^owea angiver nemlig Heller, at hverken 

 det 2det eller 3die Par Maxillarfödder ere forsynede med Palpe. 

 Dette er dog Tilfældet hos vor Form ; det 2det Par Maxillar- 

 födder have nemlig en med Börster besat Palpe og tillige 

 en meget stor, bladet Gjelle, som ikke angives at findes hos 

 hin Slægt. Paa detsidstc Par Alaxillarfödder sees ogsaa det Iste 

 Led at være dell i 2de, saa at Leddenes Antal er 7 istedetfor 

 6, og til Grundleddel fæste sig ikke mindre end 3 smaa, men 

 vel udviklede Gjeller. Da vi ikke have havt noget Exemplar 

 af nogen til denne Slægt hörende Arter til Sammenligning, 

 men blot have kunnet holde os til, hvad der angives hos For- 

 fatterne, Iroede vi dengang at burde opstille denne Form som 

 Typus paa en ny Slægt, som vi kaldte Synhimaniites paa 

 Grund af det Iste Par Svömmefödders eiendommelige Form 

 hosJHannen; vi vidsle nemlig ikke da, at den samme Dan- 

 nelse forekommer hos Hannerne baade hos Sicyonea og Penaeus. 

 Vi have fremdeles troet, at denne Slægt, paa Grund af Maxil- 

 larföddernes eiendommelige Forhold, ikke burde opgives og 

 vi opstille derfor Slægten fremdeles under det samme IVavn. 



