240 G. O. Särs. 



indtagende blodrødt, gjennem Huden skinnende Blodkar. 

 Hos et af Exemplarerne bemærkedés i den midterste Del 

 af Kroppen i dennes Hule talrige, forholdsvis meget store 

 kugledannede, opakblommegule Æg. 



Denne Art lindes enkeltvis ved BoUærene og paa 

 Storemedet ved Drøbak, 50—60 F., men ret hyppigt paa 

 Rødtangdybet, 100—120 F.; den forekommer ogsaa ikke 

 saa ganske sjelden ved Lofoten paa 90—100 F. D. 



42. Scoloplos ar m ig er (Müller). 



Denne Form, der er almindelig paa flere Steder i Chri- 

 stiani afj orden f. Ex. ved Laurkullen, Aasgaardstrand,. Drø- 

 bak etc, 20 — 50 F., stemmer i alt væsentlig saa nøie over- 

 ens med de 2 i det foregaaende beskrevne Arter afSlægten 

 Aricia, at det kunde være Spørgsmaal, om den ikke maaske 

 rettest burde gaa ind under samme Slægt som disse og 

 altsaa hede Aricia armigera, især da enkelte af de af Ør- 

 sted fremhævede Forskjelligheder dels bero paa et mindre 

 nøie Kjendskab til hvorledes Forholdet er hos Aricia, deis 

 ere af mindre Vægt som Slægtscharacterer. Hvad saaledes 

 Ørsted anfører om Kroppens Form, „at den hos Aricia 

 er trind fortil og fladtrykt bagtil, medens det omvendte 

 finder Sted hos Scoloplos" er som man vil have seeturig- 

 tigt for Sl. Aricias Vedkommende; thi den forholder sig 

 her fuldkommen ligedan som hos Scoloplos: den forreste 

 Del af Kroppen er fladtrykt især paa Ryggen, den bågeste 

 er halvcylindrisk eller flad paa Ryggen og stærkt hvælvet 

 paa Bugen. Formen af Finnerne eller Fodknuderne med 

 deres Vedhæng er heller ikke saa forskjellig som Ørsted 

 synes at have troet: den ventrale er paa Forkroppeu af 

 Aricia kun bredere og forsynet med et mere crenuleret 

 eller kamdannet Læbeblad end hos Scoloplos. Denne skal 



