112 Robert Collett. 



Dendrocopus leuconotus, (Bechst.) 1802. 



Paa Vestkysten. Har i de seneste Aar vist sig at fore- 

 komme ikke sjelden ogsaa langs Landets Vestkyst, og flere 

 Exemplarer ere afgivne til Musæerne i Stavanger og Bergen, 

 oftest i Høst- og Vintermaanederne. 



Ventrikelen af et Ind. (Chria. Omegn Iste Nov. 1881) inde- 

 holdt Rognebær, samt 5 Larver af Cossus ligniperda (denne 

 har forekommet i næsten alle af mig om Høsten undersøgte 

 Individer af denne Art). Desuden Larven af en Elater. 



M. Totall 



294 mm. 



Y. 152 mm. 



H. 94 mm. 



Asker 9 Sept. 1881. 



M. — 



290 - 



„ 151 - 



- 90 - 



V. Aker 1 Nov. 1881. 



M. — 



285 - 



„ 151 - 



- 90 - 



Urskoug 7 Oet. 1883. 



M. — 



295 - 



„ 151 - 



- 90 - 



Stange 9 Oet. 1883. 



M. — 



280 - 



n 15 ° - 



- 89 - 



0. Aker 17 Febr. 1884. 



M. — 



296 - 



» 155 - 



- 94 - 



Urskoug 28 Oet. 1885. 



M. — 



285 - 



„ 150 - 



- 97 - 



Eker 3 Oct. 1887. 



Dendrocopus major, (Lin.) 1766. 



Nordgrændse. Forekommer sparsomt hist og her lige op 

 i Finmarken. I Saltdalen indenfor Bodø, hvorfra den allerede 

 angives i 1827 af Sommerfelt, er den af Forstcand. Hagemann 

 under hans fleraarige Ophold dog blot iagttaget en enkelt Gang 

 (Ilte Nov. 1884), da han traf en hel Familie. 



Ved Tromsø ere ligeledes enkelte Individer skudte i Høst- 

 maanederne i de senere Aar; af disse har jeg undersøgt et 

 Par, der i ingen Henseende afveg i Farvetegning fra sydlige 

 Individer. 



I Finmarken, hvor den tidligere var fanden i et enkelt 

 Individ (Varanger Sept. 1873), blev den i 1884 fundet rugende 

 af Mr. Chapman i Tanadalen ved Polmak 1 ). Redet laa i en 

 Birk, og indeholdt 16de Juni 4 Unger. Dette er det nord- 

 ligste Sted, hvor denne Art hidtil er iagttaget (70° 20'). I 

 1885 traf jeg ved Matsjok, lidt nordligere i Tanadalen, Huller 

 efter dens Reder fra foregaaende Aar, men saa ingen Indi- 

 vider. 



!) The Ibis 1885, p. 172. 



