M. Totall. 347 *"*• 



V. 183 mm. 



H. 84 mm. 



M. — 362 - 



„ 189 - 



* 77 - 



Fem. — 365 - 



„ 188 - 



» 76 - 



Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1881—92. 227 



sandsynligt, at et- og andet Par kan ruge ved de store Myr- 

 strækninger paa Jæderen og enkelte andre lavereliggende 

 Øer og Strandbredde, hvor de undertiden ere iagttagne om 

 Sommeren (saaledes ved Yansjø indenfor Moss). Flere af 

 disse Sommer-Indiv. have dog sandsynligvis været yngre, og 

 endnu ikke forplan tningsdygtige. 



Bugetiden indtræffer i Begyndeisen af Juni; udklækkede 

 Unger har jeg fandet i Holtaalen 25de Juni 1876, og andre 

 ere fundne ved Matsjok (Tana i Finmarken) 23de Juni 1890 

 af Fiskeri-lnsp. Landmark. 



Et Rede, som jeg undersøgte ved Oldernæs ved Tana- 

 elvens Udløb (Finmarken) 30te Juni 1885, laa paa en Tue i 

 en vaad Myr blandt Græs, der blot var nedtrykt til en liden 

 Hulning uden løse Stråa. Ungerne havde netop forladt Redet, 

 der endnu indeholdt de tomme Skaller. 



Bærum 8 Mai 1881. 

 Skarnæs, Odalen 20 Mai 85. 

 Hjerkin, Dovre 1 Juli 1884. 



Totanus ochropus, (Lin.) 1766. 



Udbredelse. Denne Arts Nordgrændse i Norge kan for 

 Tiden ikke med Sikkerhed angives. Det er sandsynligt, at 

 den ruger idetmmdste til Nordlands Grændse, under 65 ° N. 

 B., da Cand. Thorne i 1887 den Ilte Juli traf en Familie, 

 bestaaende af de voxne og et Kuld nær fuldvoxne Unger i 

 Namdalen. I Egnen om Trondhjemsfj orden opgives den at 

 være skudt i Ørkedalen, (medens den dog endnu ikke vides 

 at være afgivet til Trondhjems Musæum fra Omegnen). Den 

 30te Juli 1887 traf jeg en voxen Unge ved Røros, sandsyn- 

 ligvis udklækket i et af Dalførerne i det Trondhjemske. 



I sin Forekomst er denne Art strengere bunden til Lan- 

 dets indre Dele, end T. glareola og T. calidris, og forekommer 

 i Kystegnene næsten alene under Træktiderne, og her idet- 

 hele kun sparsomt. Dog er det muligt, at et og andet Par 

 ogsaa kan ruge paa Jæderen. 



Til Rugesteder vælger den, i Modsætning til de øvrige 

 Totaner, (maaske med Undtagelse af T. fuscus), helst Skov- 

 myrerne, men forekommer overalt spredt og i ringe Antal. 



15* 



