Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef . 1881— 92. 279 



fly deise; under tørt og varmt Veir begynde de tildels før 

 Midten af Mai, under Regn og koldt Yeir noget senere. I 

 Landets nordlige Dele, hvor Holmerne senere blive snebare, 

 indtræffer Æglægningstiden sjelden før i Juni. 



Er Yeiret under Mai og Juni godt, lægge idethele langt 

 flere Par sig til at ruge, end i Aar, hvori disse Maaneder ere 

 kolde og regnfulde. Af denne Iagtfcagelse, som Hr. Borthen 

 jevnlig har havt Anledning til at gjøre paa de store Ægvær 

 paa Fro-Øerne, synes at fremgaa, at en Forplantning ikke altid 

 er nødvendig, selv om den forplantningsdygtige Alder er 

 naaet. 



Som tidlige Kuld kunne nævnes et, bestaaende af nogle 

 Dage gamle Unger, der iagttoges i Trondhjemsfj orden 3die 

 Juni 1890. Den 3die Juni 1886 traf Cand. Thorne en Hun 

 med smaa Unger ved Hvaløerne; ligeledes traf Fiskeri-Insp. 

 Landmark den 7de Juni 1891 ved Mølen i Christianiafjorden 

 2 Hunner med 4 og 5 Unger, der allerede vare nogle Dage 

 gamle. Det første Æg i disse Kuld har sandsynligvis været 

 lagt omkring Iste Mai, 



Ligesaa kunne forsinkede Kuld, med nyklækkede Unger, 

 træffes endnu over Midten af August. 



Hunnen begynder først at ruge, naar sidste Æg er lagt, 

 og Rugetiden varer omtrent 21 Dage, eller ialt næsten nøi- 

 agtigt 4 Uger effcerat det første Æg er lagt 



Under Rugningen tager Hunnen næsten ingen Føde til 

 sig. Vistnok gjør den gjerne en UdfLugt fra Redet om Mor- 

 genen og Aftenen for at bade, og kan da leilighedsvis dukke, 

 hvis der er Føde forhaanden; men senere blive 'disse Ud- 

 nugter kortere, og den tilbringer nu den meste Tid fastende. 

 Føde, som lægges hen til den, røres ikke. 



Under den Tid, da Hunnen udsøger sig sin Redeplads, 

 indretter sit Bo, og lægger de første Æg, er den yderst for- 

 sigtig, og fordrives let fra Stedet ved den ringeste Uro. 

 Efter at Rugningen er begyndt, taber denne Skyhed sig saa 

 fuldstændigt, at ingen vild Søfugl lader sig behandle som 

 denne. 



Æggenes Antal varierer i Regelen mellem 4 og 6, er 

 oftest 5, men undertiden indtil 8; dog er det tvivlsomt, om 

 det sidste Antal, naar det findes i samme Rede, har tilhørt en 



