284 R. Collett. 



tænkeligt, at den kan naa selve Bunden ogsaa paa den anførte 

 betydelige Dybde. 



Undertiden hænder det, at den som dødelig saaret har 

 dukket, og er bleven hængende fast i Tangen. Hr. N. Hanson 

 iagttog ved Christiansund en anskudt Han, der dukkede og 

 forsvandt; men da Dybden blot var en Favn, blev den snart 

 opdaget mellem Tangen paa Bunden ; det er dog lidet sandsyn- 

 ligt, at den herunder har bidt sig fast, eller at dette over- 

 hovedet nogensinde kan ske. 



Domesticering forsøges sjelden; leilighedsvis lade Beboerne 

 de tamme Gjæs eller Hønsene udruge dens Æg, .og Ungerne 

 blive da for en Tid tamme Husfugle, der paastaaes at kunne 

 vænne sig til vegetabilsk Føde, og følge Gjæssene paa Eugene 

 for at spise Græs. Dette synes dog lidet troligt. 



I LiUienskiolds „Speculum boreale" omtales, at i Finmarken 

 pleiede Finnerne paa denne Forfatters Tid (1698) at fange 

 dem i Snarer ved Stranden. 



I Landets indre Dele træffes de saagodtsom aldrig. Et 

 forvildet Individ (en ung Han) blev skudt i Storelvdalen 

 (Østerdalen) i Februar 1889. 



Vinteren tilbringe de fleste ved de ydre Havskjær, hvor 

 Brændingerne ofte gaa høit over Holmerne, og hvor, som 

 ovenfor nævnt, mange slaaes ihjel under høi Sø mod Klip- 

 perne. En Del overvintre ogsaa i den indre Skjærgaard; de 

 ligge gjerne paa Land den mørkeste Del af Natten, men ere 

 ved første Dagsskjær atter paa Søen. 



Paa Fyrlygterne. En sjelden Gang har denne fløiet mod 

 Fyrlygterne i de mørke Høstnætter; saaledes kom et Individ 

 Høsten 1875 flyvende mod Store Torungen Fyr (udenfor 

 Arendal) med en saadan Kraft, at Lygten knustes, og Smaa- 

 stykker af Lindseapparatet afsloges. 



Hannernes Farveskifte. Ungfugl e. Det Iste Aar er Han- 

 ner og Hunner hinanden temmelig lige. Et øvet Øie kan 

 dog allerede i Afstand kjende Hannerne paa en noget mør- 

 kere Farvetone; og har man Individerne i Haanden, er For- 

 skjellen iøinefaldende nok. Medens Underlivet er omtrent ens 



